У Х В А Л А

03 жовтня 2024 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Біла Церква клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 від 09.03.2023 року,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 від 09.03.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що досудове розслідування розпочато за фактом поширення на своїй соціальній мережі «Facebook» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріалів, що мають ознаки інспірування міжконфесійної ворожнечі, обмеження прав і свобод у зв?язку з віросповіданням, а також матеріалів, що виправдовують збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році.

30.09.2024 року в період часу з 16:07 годин по 18:04 годин під час санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Ксіомі ІМЕ1: НОМЕР_1 ІМЕ2: НОМЕР_2 , що поміщений до спец. пакета № ICR 0116953; планшет ІМЕІ1: НОМЕР_3 ІМЕІ2: НОМЕР_4 , що поміщений до спец. пакета № WAR 1987485; флеш накопичувачі в кількості 2 штука, що поміщені до спец. пакета № ICR0116952; системний блок Q65H2-AM EA=С89СDCA98BCB, що поміщений до полімерного пакета чорного кольору з биркою.

Вилучений мобільний телефон, планшет, флеш накопичувачі, системний блок є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі інформацію про вчинення злочину, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У сторони обвинувачення є підстави вважати, що вилучені під час обшуку предмети могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як докази фактів та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Метою арешту вилученого майна є забезпечення його збереження як речових доказів.

В даному випадку є наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що в разі повернення вищевказаних речей, можлива зміна стану, знищення, відчуження їх іншій стороні, що призведе до неможливості проведення судових експертиз, інших слідчих (розшукових), та процесуальних дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вказаного майна з метою збереження речових доказів, для подальшого проведення необхідних судових експертиз необхідно накласти арешт на:

- мобільний телефон марки Ксіомі ІМЕ1: НОМЕР_1 ІМЕ2: НОМЕР_2 , що поміщений до спец. пакета № ICR 0116953;

- планшет ІМЕІ1: НОМЕР_3 ІМЕІ2: НОМЕР_4 , що поміщений до спец. пакета № WAR 1987485;

- флеш накопичувачі в кількості 2 штука, що поміщені до спец. пакета № ICR0116952;

- системний блок Q65H2-AM EA=С89СDCA98BCB, що поміщений до полімерного пакета чорного кольору з биркою.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Обшук було проведено 30.09.2024 року, а клопотання про арешт майна надійшло до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 02.10.2024 року, тобто клопотання подано з дотриманням вимог, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив накласти арешт на вилучені речі, оскільки в разі повернення зазначених речей, можлива зміна стану, знищення, відчуження, що призведе до неможливості проведення судових експертиз та інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доводи прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є, крім іншого, доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, убачається, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000096 від 09.03.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.09.2024 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

30.09.2024 року в період часу з 16 год. 07 хв. по 18 год. 04 хв. за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Ксіомі ІМЕ1: НОМЕР_1 ІМЕ2: НОМЕР_2 , що поміщений до спец. пакета № ICR 0116953; планшет ІМЕІ1: НОМЕР_3 ІМЕІ2: НОМЕР_4 , що поміщений до спец. пакета № WAR 1987485; флеш накопичувачі в кількості 2 штука, що поміщені до спец. пакета № ICR0116952; системний блок Q65H2-AM EA=С89СDCA98BCB, що поміщений до полімерного пакета чорного кольору з биркою.

Постановою старшого слідчого Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 30.09.2024 року, вказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000096 від 09.03.2023 року.

Згідно абзацу третього частини 2 ст. 168 КПК України вбачається, що забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем чи їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Частиною 2 статті 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Відповідно до абзацу другого ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт на комп`ютерні системи або їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другої цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

З клопотання вбачається, що підставою накладення арешту на вилучене майно є збереження інформації, яка міститься на мобільному телефоні, планшеті, флешнакопичувачах, системному блоці про вчинені кримінальні правопорушення та подальше проведення необхідних судових експертиз.

Також слід зазначити, що арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна та інформації, яка в ньому знаходиться до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження інформації про вчинене кримінальне правопорушення та подальше проведення необхідних судових експертиз, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

На думку суду, орган досудового розслідування довів необхідність арешту на вилучені речі, а саме: мобільний телефон марки Ксіомі ІМЕ1: НОМЕР_1 ІМЕ2: НОМЕР_2 ; планшет ІМЕІ1: НОМЕР_3 ІМЕІ2: НОМЕР_4 ; флеш накопичувачі в кількості 2 штука; системний блок Q65H2-AM EA=С89СDCA98BCB, з інформацією, що на них міститься, для проведення експертного дослідження.

Оскільки вилучене майно має суттєве значення для встановлення усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, то суддя дійшов висновку про те, що клопотання слідчого за матеріалами кримінального провадження № 0000096 від 09.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 161, ч. 1 ст. 436-2 КК України, про арешт майна, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 168, 170-173, 175, 309, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 від 09.03.2023 року, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку від 30.09.2024 року, а саме: мобільний телефон марки Ксіомі ІМЕ1: НОМЕР_1 ІМЕ2: НОМЕР_2 , що поміщений до спец. пакета № ICR НОМЕР_5 ; планшет ІМЕІ1: НОМЕР_3 ІМЕІ2: НОМЕР_4 , що поміщений до спец. пакета № WAR 1987485; флеш накопичувачі в кількості 2 штука, що поміщені до спец. пакета № ICR0116952; системний блок Q65H2-AM EA=С89СDCA98BCB, що поміщений до полімерного пакета чорного кольору з биркою, шляхом заборони розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддяОСОБА_6