Номер провадження:1-кс/521/1919/24
11 липня 2024 року м. Одеса
В С Т А Н О В И В:
З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається наступне.
Підставою для початку досудового розслідвання слугувало те, що 21.06.2024 року до чергової частини відповідного територіального підрозділу органу поліції надійшло повідомлення оператора 102 від головного судового експерта ОСОБА_8 , про те, що під час здійснення експертного дослідження, на яке був представлений транспортний засіб марки «Mitsubishi» моделі «Space Runner», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску, було виявлено, що на досліджуваному транспортному засобі номер кузова НОМЕР_2 вварений не в заводських умовах.
Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ст. 290 КК України, досудове розслідування триває.
В ході досудового розслідування, а саме 21 червня 2024 року в період часу з 15:30 години по 15:55 годин, дізнавачем проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено:
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «Space Runner», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску та ключі від нього.
22.06.2024 року відповідною постановою зазначене майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
22.06.2024 року відповідними постановами призначено проведення технічної експертизи документів за експертною спеціальністю 2.3 «Дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів», а також призначено проведення трасологічної експертизи за експертиним спеціальностями 4.3 «Криміналістичне дослідження транспортних засобів» та 4.4 «Дослідження ідентифікаційних номерів та рельєфних знаків».
У зв`язку з викладеним, орган досудового розслідування вважає, що з метою збереження речових доказів, а також слідів, які можуть міститись на них, на даний час виникла необхідність в арешті вищевказаного майна із забороною користування, відчуження та розпорядження.
Дізнавач у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт та його представники в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання органу досудового розслідування, вважали його необгрунтованим та просили відмовити у його задоволенні. Свої письмові заперечення на клопотання підтримали та враховуючи те, що усі необхідні дії, що стосуються експертного дослідження майна вже проведенні просили передати майно на відоповідальне зберігання ОСОБА_6 , який в свою чергу за першою вимогою зобов`язується надати його органу досудового розслідування у разі необхідності огляду або здійснення інших процесуальних дій.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно протоколу огляду місця події, який був проведений 21 червня 2024 року в період часу з 15:30 години по 15:55 годин, вбачається, що органом досудового розслідування було виявлено та вилучено майно, яке може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення.
В рамках вказаного кримінального провадження, на даний час триває досудове розслідування та призначено ряд експертних досліджень.
Положеннями абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, зокрема, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У рішеннях Європейського суду з прав людини неодноразово було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Проаналізувавши доводи дізнавача, зміст клопотання та додані до нього матеріали, наявні підстави вважати, що обставини у даному провадженні можуть мати ознаки кримінального правопорушення, водночас слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що факти, які породжують таку підозру, не знаходться на однаковому рівні з тими, що необхідні для виправдання, засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення.
Крім того, слідчий суддя при розгляді клопотання не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
З врахуванням викладеного, слідчий суддя погоджується з органом досудового розслідування, що тимчасово вилучене майно потребує подальшого експертного дослідження для встановлення істини під час досудового розслідування, відтак, на даному етапі досудового розслідування, вимоги клопотання виправдовують втручання у права та інтереси власника (володільця) майна з метою забезпечення кримінального провадження.
Поряд з цим, слідчий суддя враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вважає, що клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню, а саме з метою забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, слідчий суддя вважає можливим передати власнику (володільцю) майно на відповідальне зберігання з можливістю ним користуватись, проте із забороною розпоряджатись та відчужувати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 - 173 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на майно (із забороною відчуження, розпорядження, проте з можливістю користування), яке 22.06.2024 року було виявлено та вилучено в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «Space Runner», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску та ключі від нього.
Передати вказане майно його власнику (володільцю) за належністю на відповідальне зберігання та попередити його про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, передбачену ст. 388 КК України.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити органу досудового розслідування, в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 року.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1