Справа № 646/1185/21
№ провадження 1-кп/646/22/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2024 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження №0000319 від 08.09.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

04.09.2020, приблизно о 18:00, ОСОБА_3 , перебуваючи в сквері «Космонавтів», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , діючи на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, в ході раптово виниклого конфлікту, який переріс у бійку, реалізуючи свій злочинний умисел та мету, що направлені на заподіяння тілесних ушкоджень, завдав ОСОБА_6 удар кулаком в область обличчя, після чого завдав удар правою ногою в район лівої кисті ОСОБА_6 , яка в цей момент була розміщена вздовж тулубу та лівої ноги останнього, чим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій навколоочній ділянці, садно в проекції лівої надбрівної дуги на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, та тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівої кисті у вигляді оскольчатого перелому дистального епіметафізу 5-ї п`ясткової кістки, яка не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня), що відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, зібраними матеріалами справи. Вказав про необхідність призначення останньому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці позбавлення волі. Також просив вирішити питання щодо цивільного позову.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після дослідження всіх доказів, свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті щодо нього. Наразі усвідомлює і засуджує те, що вчинив і щиро розкаюється. Просить суворо не карати. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 не визнав через його недоведеність.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні звертав увагу на пом`якшуючі обставини, а саме: щире каяття. Також захисник просив врахувати обставину, що ОСОБА_3 раніше не судимий, позитивно характеризується, працевлаштований. У зв`язку з викладеним, просив на підставі ст. 75 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Проти задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 заперечував, оскільки останній не відповідає вимогам ЦПК України, доводи, викладені у позові не відповідають дійсності і нічим не підтверджені. Вважає заявлений розмір матеріальної та моральної шкоди недоведеним, а грошові витрати і ціну позову надуманими з метою неправомірного отримання відшкодування.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст. 135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.ч.2, 6 ст.22 КПК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Незважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними в передбаченому законом порядку та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, які суд вважає належними та допустимими.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 04.09.2020 приїхав на місцеве свято, почали займатися діяльністю. До нього підійшли 3-є осіб, там був Кацала, потім він підійшов до його батька та почав провокувати ситуацію. Хтось замахнувся на його батька. Потім він отримав удар в обличчя. Тілесні ушкодження йому наносив Кацала. Після пішов шукати адміністратора, які викликали поліцію. Приїхала поліція, опитали Кацалу, потім він надав пояснення і написав заяву. Після викликав швидку. Раніше із ОСОБА_7 знайомий знайомим не був. Травму руки отримав під час бійки з обвинуваченим. Заявлений цивільний позов підтримав у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що потерпілий ОСОБА_6 є його сином. Було свято села в с. Жихор, він поїхав допомогти сину. Коли вів коня, дівчина почала бігати, кричати, чому вони приїхали. Приїхав обвинувачений та почав казати, що потерпілий вдарив його дівчину. Одна дівчина зняла стремена та почала бити його у груди. Почався словесний конфлікт, провокували їх на бійку. ОСОБА_9 хотів його вдарити. ОСОБА_10 за нього заступився і вони почали його бити, по голові, ззаду. Обвинувачений вдарив сина по лицю першим, ногою по руці. ОСОБА_10 почав бігти, а вони побігли за ним. Повернувся з розбитим лицем з адміністраторами, які в подальшому викликали поліцію. Бачив, як обвинувачений вдарив сина по руці, це було на відстані 1,5 м від нього. Син закривався від ударів, захищався. Першим до них підійшов Кацала, потім ще два хлопці.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена наступними письмовими доказами, дослідженими судом,достовірність яких не викликає у суду сумнівів, а саме:

- заявою потерпілого ОСОБА_6 на ім`я начальника Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_11 , в якій він просить прийняти міри до невідомих осіб, які 04.09.2020 о 18.30 год. нанесли йому тілесні ушкодження за адресою: АДРЕСА_3 ;

- за висновком судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_6 №09-2827/2020 від 08 вересня 2020 року, у останнього встановлені наступні тілесні ушкодження: синці в лівій навколоочній ділянці та садно в проекції лівої надбрівної дуги. Ці ушкодження утворилися: синець - від травматичної дії тупого твердого предмету (-ів), індивідуальні властивості травмуючої поверхні якого, в місцях ушкоджень не відобразилися, за механізмом удар або удар-стиснення, садно - за механізмом тертя-ковзання. Вищевказані тілесні ушкодження, враховуючи їх морфологічні характеристики, могли бути отримані за 3-5 діб до моменту огляду. За ступенем тяжкості: синець та садно викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Розцінити в судово-медичному відношенні зміни в ділянці лівої верхньої кінцівки можливо буде після надання в розпорядження судово-медичного експерта оригіналів медичної документації та результатів додаткових інструментальних методів дослідження первинних та контрольних, згідно п.п.4.13.4 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року. Взаєморозташування потерпілого і нападника в момент заподіяння тілесних ушкоджень, могло бути будь-яким за умови доступності локалізації вищевказаних тілесних ушкоджень - дії травмуючого предмета. Для відповіді на питання № 6 даної постанови необхідно вказати конкретні умови падіння: на яку поверхню трапилось падіння, якою ділянкою тіла відбувся первинний контакт з поверхнею;

- змістом протоколу проведення слідчого експерименту від 08.10.2020 за участю потерпілого ОСОБА_6 та ілюстративним матеріалом до протоколу слідчого експерименту від 08.10.2020, в ході якого ОСОБА_6 повідомив, що 04.09.2020 він разом із організацією, яка займається конями, приїхали на день села в Жихор по вул.. Тепнопільській. До нього підійшла жінка на вигляд 45 років та почала виганяти його нецензурною лайкою. Далі, до нього підійшли два молодих хлопця. Перший на вигляд 18 років, смуглий, має волосся темного кольору. Другий 17 років, має світле волосся. Смуглий хлопець його штовхнув у грудну клітину. Потім воли вели бесіду та намагалися розібратися в проблемі. Але один із чоловіків смуглий хлопець, нанесли йому удар правою рукою в ліву брову, від чого він зігнувся на прикрив обличчя руками. Далі він направився у бік сцени, але смуглий хлопець почав йти за ним та наніс удар правою ногою по лівій руці. Після ударів, він почав тікати від хлопця ближче до сцени;

- змістом протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.10.2020 за участю потерпілого ОСОБА_6 та довідки до протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками, в ході якого останній впізнав особу №1, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка особу, яка нанесла удар правою ногою в його ліву руку під час події, яка сталася 04.09.2020;

- змістом протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 від 08.10.2020 та ілюстративним матеріалом до протоколу слідчого експерименту від 08.10.2020, в ході якого ОСОБА_13 повідомила, що 04.09.2020 зустрілась на святкуванні дня села з ОСОБА_6 , який займається конями. На святі вони стояли поруч один з одним. Вона весь час поглядала на компанію з конями, бо її менша дитина весь час знаходилась біля тварин. Близько 18.00 год. до неї підійшов син, який повідомив, що невідома жінка вилила каву на коня. Після цих слів, вона почала більше звертати увагу. Через декілька хвилин вона побачила, що біля ОСОБА_6 зібрався натовп. Молода дівчина тримала в руках стремено та розмахувала ним. Молодь розмовляла тільки ненормативною лексикою. Після чого молодий хлопець із темним волоссям почав наносити удари Шевченку, а той почав закривати обличчя руками. Далі хлопець почав наносити удари ногою по лівій стороні ОСОБА_14 . Вона побачила на обличчі потерпілого кров, а ліву руку підтримував правою рукою;

- змістом протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.10.2020 за участю свідка ОСОБА_13 та довідки до протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками, в ході якого остання впізнав особу №3, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка особу, яка нанесла удар правою ногою в ліву руку під час події, яка сталася 04.09.2020;

- змістом протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 08.10.2020 та ілюстративним матеріалом до протоколу слідчого експерименту від 08.10.2020, в ході якого ОСОБА_8 повідомив, що 04.09.2020 він перебував на святі для села в с. Жихор разом зі своїм сином ОСОБА_6 . Близько 18.00 год. між ним та жінкою 40 років стався конфлікт, до якого приєднався потім ОСОБА_15 та троє хлопців. ОСОБА_10 став поміж ним та хлопцями, щоб його захистити. Після цього невідомі хлопці оточили ОСОБА_10 . ОСОБА_9 із темним волоссям один раз вдарив ОСОБА_10 правою рукою у ліву брову, від цього потерпілий зігнувся та прикрив обличчя руками. Після цього він наніс ще один удар у область між бровами, далі удари приходились на ділянку рук. Під час бійки смуглий хлопець ще один раз вдарив потерпілого правою ногою по лівій руці;

- змістом протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.10.2020 за участю свідка ОСОБА_8 та довідки до протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками, в ході якого останній впізнав особу №2, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка особу, яка нанесла удар правою ногою в ліву руку ОСОБА_6 під час події, яка сталася 04.09.2020 в с. Жихор;

- за висновком судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_6 №09/3373/2020 від 16 листопада 2020 року у гр. ОСОБА_6 встановлені наступні тілесні ушкодження: синець в лівій навколоочній ділянці та садно в проекції лівої надбрівної дуги. Також, з урахуванням додатково наданої медичної документації та результатів додаткових інструментальних методів дослідження, у гр. Шевченка встановлена закрита травма лівої кисті у вигляді оскольчатого перелому дистального епіметафізу 5-ї пясної кістки. Ці ушкодження утворилися: синець - від травматичної дії тупого твердого предмету (-ів) індивідуальні властивості травмуючої поверхні якого, в місцях ушкоджень не відобразилися, за механізмом удар або удар-стиснення, садно - за механізмом тертя-ковзання, закрита травма лівої кисті - від ударної травматичної дії тупого твердого предмету (-ів) або співудару з таким з прикладанням сили вздовж вісі кістки. Вищевказані тілесні ушкодження (синець, садно), враховуючи їх морфологічні характеристики, могли бути отримані за 3-5 діб до моменту огляду; закрита травма лівої кисті могла утворитися не пізніше дати звернення, встановлення ушкодження у лікувальному закладі, та підтвердження їх додатковими інструментальними методами дослідження, 05.09.20. За ступенем тяжкості: - закрита травма лівої кисті у вигляді оскольчатого перелому дистального епіметафізу 5-ї п`ясткової кістки не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня), для консолідації переломів такого характеру необхідний строк понад 3-х тижнів (21 дня), і за цією ознакою відноситься до ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості (згідно п.п. 2.2.1 а, б, в, і 2.2.2. Наказу МОЗ України від 17.01.95р. № 6, Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень); - синець та садно викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Вирішення питання про «самопричинення» тілесних ушкоджень, не входить до компетенції судово-медичного експерта, так як включає в себе юридичне поняття. Враховуючи характер, локалізацію, кількість та комплекс тілесних ушкоджень на тілі гр-на ОСОБА_6 розташованих у різних анатомічних областях та площинах - можливість їх утворення в умовах однократного падіння потерпілого на площину («з висоти власного росту») - малоймовірна. Показання гр. ОСОБА_6 дані ним при проведенні допиту та слідчого експерименту в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині способу спричинення та механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень в ділянці обличчя та лівої руки (однак вони недостатньо конкретні відносно міст прикладання сили в ділянку лівої кисті). Відповісти на питання з приводу способу спричинення та механізму утворення тілесних ушкоджень, які виявлені у гр. ОСОБА_6 на обличчі та лівій кисті, є можливим, так як в ході проведення допиту та слідчого експерименту, гр. ОСОБА_13 не вказує конкретні анатомічні ділянки, які піддались травматизації. Показання гр. ОСОБА_8 дані ним при проведенні допиту та слідчого експерименту в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині способу спричинення та механізму утворення встановлених у ОСОБА_16 тілесних ушкоджень в ділянці обличчя та лівої руки (однак вони недостатньо конкретні відносно міст прикладання сили в ділянку лівої кисті);

- змістом протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 від 04.01.2021 та ілюстративним матеріалом до протоколу слідчого експерименту від 04.11.2021, в ході якого ОСОБА_3 повідомив, що 04.09.2020 він перебував вдома, йому зателефонувала його дівчина та повідомила, що її образив невідомий чоловік, який перебував на святкуванні в с. Жихор. Приїхавши, він одразу знайшов вищезазначеного хлопця та вдарив його один раз кулаком правої руки у область міжбрів`я та наніс декілька ударів правою ногою по лівій руці Шевченка;

- змістом протоколу огляду від 11.02.2021 та ілюстративним матеріалом до протоколу огляду місця події від 11.02.2021, в ході якого оглянуто ділянку місцевості, а саме: сквер «Космонавтів» за адресою: АДРЕСА_3 ;

- за висновком судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_6 №09/35/2021 від 12 січня 2021 року, у гр. ОСОБА_6 встановлені наступні тілесні ушкодження: синець в лівій навколоочній ділянці та садно в проекції лівої надбрівної дути. Також, з урахуванням додатково наданої медичної документації та результатів додаткових інструментальних методів дослідження, у гр. Шевченка встановлена закрита травма лівої кисті у вигляді оскольчатого перелому дистального епіметафізу 5-ї пясної кістки. Ці ушкодження утворилися: синець - від травматичної дії тупого твердого предмету (-ів), індивідуальні властивості травмуючої поверхні якого, в місцях ушкоджень не відобразилися, за механізмом удар або удар-стиснення, садно - за механізмом тертя-ковзання, закрита травма лівої кисті - від ударної травматичної дії тупого твердого предмету (-ів) або співудару з таким з прикладанням сили вздовж вісі кістки. Вищевказані тілесні ушкодження (синець, садно), враховуючи їх морфологічні характеристики, могли бути отримані за 3-5 діб до моменту огляду; закрита травма лівої кисті могла утворитися не пізніше дати звернення, встановлення ушкодження у лікувальному закладі, та підтвердження їх додатковими інструментальними методами дослідження, 05.09.20. За ступенем тяжкості: - закрита травма лівої кисті у вигляді оскольчатого перелому дистального епіметафізу 5-ї п`ясткової кістки не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня), для консолідації переломів такого характеру необхідний строк понад 3-х тижнів (21 дня), і за цією ознакою відноситься до ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості (згідно п.п. 2.2.1 а, б, в, і 2.2.2. Наказу МОЗ України від! 17.01.95р. № 6, Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень); - синець та садно викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Показання гр. ОСОБА_3 дані ним при проведенні допиту та слідчого експерименту в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині способу спричинення та механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень в ділянці обличчя та лівої руки (однак вони недостатньо конкретні відносно міст прикладання сили в ділянку лівої кисті вказана ліва рука та напрямок травматичної дії вздовж вісі кістки, але не вказана конкретна локалізація ушкоджень на лівій руці).

Прокурор в судовому засіданні повідомив про недоцільність допиту інших свідків, та вважав, що доказів, наданих стороною обвинувачення достатньо для встановлення фактів і обставин кримінального правопорушення.

При цьому, обвинувачений та його захисник не наполягали на дослідженні інших доказів, ніж тих, що надані стороною обвинувачення.

Даючи оцінку зібраним і дослідженим у справі доказам у їх сукупності, їх достатність та взаємозв`язок, суд вважає, доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочині та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Крім того, під час судового розгляду було досліджено відомості, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_3 , вказані відомості, встановлені у зазначених документах, не є доказами винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

При вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що він є громадянином України, не одружений, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, в силу ст. 67 КК України для обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

За змістом ст.2 ч.1 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Суд зауважує, що у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 347/1360/17 (провадження № 51-3920км19) Верховний Суд зазначив, що розкаяння передбачає, крім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен бути підтверджений матеріалами кримінального провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України, зазначив що критично ставиться до вчиненого, щиро розкаювався. Під час досудового розслідування при проведенні слідчого експерименту повідомив про обставини вчинення злочину.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Європейський Суд з прав людини неодноразово визнавав наявність порушення статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час відбування покарання засудженими, що мають хвороби. Так, Суд наголошував, що трьома складовими, які необхідно розглядати стосовно сумісності стану здоров`я заявника та умов його утримання, є: 1) медичний стан в`язня; 2) адекватність медичної допомоги та піклування, яка надається в умовах ув`язнення; 3) доцільність ув`язнення з огляду на стан здоров`я в`язня (п. 94 Рішення у справі «Мельник проти України»). Суд встановлював, що незабезпечення ув`язненому належної медичної допомоги та лікування становило нелюдське і таке, що принижує гідність, поводження (п. 152 Рішення у справі «Кучерук проти України»).

Враховуючи сукупність наведених обставин справи та дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію сторони обвинувачення та враховуючи конкретні обставини справи, а також те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, характер, ступінь тяжкості, мотивацію, суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання відповідно до санкції ч. 1 ст. 122 КК України, у виді позбавлення волі встановленої в санкції статті (санкції частини статті), та керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у зв`язку із застосуванням ст. 75 КК України, на обвинуваченого судом будуть покладені обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 69-1 КК України.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, в якому останній просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду в сумі 29 000, 00 грн. та 20 000,00 грн. моральної шкоди.

Вирішуючи цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_6 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Так, потерпілим ОСОБА_6 заявлено вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з ушкодженням здоров`я на суму 29 000,00 гривень.

На підтвердження матеріальної шкоди потерпілим ОСОБА_6 надано висновок лікарсько-консультативної комісії КНП МКЛ №28 ХМР №4286 від 23.10.2020, згідно якого останньому встановлено діагноз: Перелом 5 п`ястої кістки лівої кисті зі зміщенням, забій грудної клітини.

Разом з тим, розмір витрат на лікування, позивачем не доведено будь-якими підтверджуючими документами чи доказами (рецепт лікаря, квитанції на оплату ліків і таке інше).

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, про необґрунтованість вимог про стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченого, тому вимоги цивільного позову в цій частині не підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 зі змінами, моральна шкода це шкода немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяна фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п.5 Постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.

Враховуючи ступінь душевних страждань, яких зазнав потерпілий ОСОБА_6 , і які виразилися у відчутті фізичного болю та стражданнях у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями та лікуванням, суд приходить до висновку, що діями обвинуваченого потерпілому завдана моральна шкода, розмір якої судом визначений у розмірі 7 000,00 грн. що, на переконання суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості. Зазначений розмір відшкодування моральної шкоди у грошовому вираженні є достатнім розміром для компенсації моральних страждань потерпілого і саме цей розмір суд вважає таким, що відповідає ступеню моральних страждань потерпілого та категорії злочину, вчиненого обвинуваченим.

Доказів заподіяння моральної шкоди потерпілому у більшому розмірі суду не надано.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого судом не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем свого проживання про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошові кошти у розмірі 7 000,00 (сім тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині цивільний позов ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1