Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

20 серпня 2024 року м. Рівне

Справа № 556/1186/24

Провадження № 11-кп/4815/441/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ? ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 31 травня 2024 року у справі за заявою засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця, одруженого, освіта середня, раніше судимого 11.09.2018 року Маневицьким районним судом Волинської області за ч.2 ст.289, ст.ст.75, 76 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,

Засудженого 29.11.2019 року Камінь-Каширським районним судом Волинської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71, ч.5 ст.72 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком суду від 11.09.2018 року.

Знову засудженого 14.05.2021 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч.4 ст.407, ч.4 ст.70 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі з врахуванням вироку суду від 29.11.2019 року,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 31 травня 2024 року задоволено заяву засудженого ОСОБА_6 та звільнено його умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 07 місяців 07 днів.

В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржувану ухвалу незаконною у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що за час відбування покарання засуджений характеризується посередньо, допустив 23 порушення встановленого порядку відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, з яких 4 рази поміщався до ДІЗО і лише з січня 2024 року почав отримувати заходи заохочення. Крім того, рішенням комісії ДУ "Полицька ВК (№76)" від 09.03.2023 року останньому було відмовлено у застосування ст.81 КК України як такому, що не довів свого виправлення.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано поведінку засудженого та ставлення до праці за увесь період відбування покарання, оскільки ОСОБА_6 до січня 2024 року був не працевлаштований за власним бажанням, не займався самоосвітою, перебував на профілактичному обліку установи, як «схильний до вчинення злісних порушень установленого порядку відбування покарання», безвідповідально ставився до виконання робіт із благоустрою установи, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Також звертає увагу апеляційного суду на те, що під час розгляду заяви про умовно-дострокове звільнення засуджений в судовому засіданні заявляв, що він бажає проходити військову службу у лавах ЗСУ, однак звільнитися умовно-достроково для проходження військової служби в порядку ст.81-1 КК України бажання не висловлював та відповідну заяву не подавав.

Просить скасувати ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 31 травня 2024 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви засудженого про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, думку засудженого, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За положеннями ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставлення до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

За приписами ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Проте суд першої інстанції, задовольняючи заяву засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання даних вимог закону та рекомендацій, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України, дотримався не в повній мірі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 на даний час відбуває покарання за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14.05.2021 року за ч.4 ст.407, ч.4 ст.70 КК України з врахуванням вироку суду від 29.11.2019 року, які є тяжкими, а також раніше судимий, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став. Крім того, рішенням комісії ДУ "Полицька ВК (№76)" від 09.03.2023 року останньому було відмовлено у застосування ст.81 КК України як такому, що не довів свого виправлення.

Початок строку 08.07.2019 року, кінець строку 08.01.2025 року.

Відповідно до ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим 2/3 строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно характеристики, в установах відбування покарань засуджений знаходиться з 08.07.2019 року, а в ДУ "Полицька ВК (№76)" з 26.07.2021 року.

За весь час відбування покарання допустив 23 порушення встановленого порядку, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому законом порядку, двічі заохочувався за сумлінну поведінку та активну участь у роботах по благоустрою установи, бере участь у програмі диференційованого виховного впливу за напрямком «Фізкультура і спорт», приймає участь в реалізації плану індивідуальної роботи, має бажання змінити своє життя та підтверджує це активними вчинками. Також згідно характеристики, підтримує стосунки з дружиною та дітьми, які позитивно впливають на засудженого, у скоєному злочині вину визнав та щиро розкаюється.

Разом з тим, ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, також в матеріалах справи відсутні дані про його працевлаштування протягом всього часу відбування покарання, що є однією з умов умовно-дострокового звільнення, немає даних і про причини непрацевлаштування останнього.

Також прокурором в апеляційній скарзі зазначено про те, що ОСОБА_6 перебував на профілактичному обліку установи як «схильний до вчинення злісних порушень установленого порядку відбування покарання».

Так, той факт, що засуджений отримав два заохочення не може безумовно свідчити про те, що він став на шлях виправлення, оскільки вказані заохочення були отримані лише перед відбуттям необхідної частини покарання для застосування ст.81 КК України, що вказує на те, що зміни в поведінці засудженого мають нетривалий характер та лише розпочалися. При цьому, за весь час знаходження в установах відбування покарань останній отримав 23 стягнення, які хоч і погашені у встановленому законом порядку, проте свідчать про відсутність стабільної позитивної поведінки засудженого протягом усього часу відбування покарання.

Доводи засудженого про те, що він усвідомив свою вину, визнає помилки, став на шлях виправлення, оскільки протягом більше півтора роки не отримував стягнень беруться до уваги, однак вказані зміни ще не набули стійкого характеру, який би свідчив про те, що засуджений дійсно довів своє виправлення. Крім того, засуджений неодноразово висловлював бажання стати на захист держави, проте вони нічим не підтверджені, зокрема відсутні дані про подання засудженим заяви в порядку ст.81-1 КК України, отже є голослівними.

Таким чином, на думку апеляційного суду, позитивна поведінка засудженого та дотримання ним умов і порядку в установі не є достатньо переконливими важелями для ствердження доведеності засудженим свого виправлення, оскільки звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу, а тому усі дані про особу засудженого розглядаються за весь період його відбування покарання і в сукупності між собою. Дотримання засудженим порядку і умов відбування покарання в установі є його обов`язком і дана обставина не може слугувати окремою підставою для висновку про доведеність засудженим свого виправлення.

За встановлених обставин не можна зробити висновок, що в поведінці засудженого за весь період його відбуття покарання сталися позитивні зміни, які свідчать про їх стабільність і незворотність, що в свою чергу не є достатніми підставами для ствердження, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції не підтверджуються доказами, дослідженими під час апеляційного розгляду, тому колегія суддів не вбачає підстав вважати, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком суду, а тому вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою в задоволенні заяви засудженого про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, ?

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 31 травня 2024 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення його від подальшого відбування покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3