Справа № 473/3834/24
Номер провадження1-кп/473/317/2024
ВИРОК

іменем України

"10" жовтня 2024 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження № 000244 від 29.02.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалівка Миколаївського району Миколаївської області, українець, громадянин України, не працюючий, сімейний стан - не одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, з середньою освітою, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , -

в скоєнні, кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 129 КК України.

Учасники кримінального провадження:

прокурор: ОСОБА_5 ,

потерпілий: ОСОБА_6 ,

захисник адвокат: ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

1. В невстановлений час, в невстановленому місці ОСОБА_4 знайшов та почав зберігати в невстановленому досудовому розслідуванні місці, без передбаченого законом дозволу, бойові припаси - два корпуси оборонних ручних осколкових гранат Ф-1, споряджених вибуховими речовинами та засоби підриву - уніфіковані запали дистанційної дії типу УЗРГМ, споряджені вибуховою речовиною, що при конструктивному поєднанні між собою утворюють вибухові пристрої промислового виготовлення військового призначення - оборонні осколкові ручні гранати Ф-1, які відносяться до бойових припасів основного призначення.

29.02.2024 близько 01 години 30 хвилин, більш точного часу в ході провадження досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_4 , перебуваючи у нетверезому стані за кермом транспортного засобу автомобіля Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював рух по АДРЕСА_2 . Не впоравшись з керуванням транспортного засобу Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 виїхав на обочину та продовживши рух здійснив наїзд на паркан домоволодіння АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_6 , внаслідок чого паркан домоволодіння АДРЕСА_1 зазнав механічних ушкоджень. Після зазначеного, ОСОБА_6 вийшов на подвір`я та заборонив ОСОБА_4 користуватись автомобілем, відправивши останнього додому.

В подальшому, в ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до території домоволодіння ОСОБА_6 з метою з`ясування стосунків, створення психологічного тиску на власника домоволодіння та повернення автомобіля. Діючи на виконання злочинного умислу, ОСОБА_4 в невстановленому досудовим розслідуванням місці взяв вибухові пристрої промислового виготовлення військового призначення - оборонні осколкові ручні гранати Ф-1, які відносяться до бойових припасів основного призначення, які незаконно зберігав, та вирушив до домоволодіння АДРЕСА_1 , де мешкав ОСОБА_6 .

Біля 01 години 50 хвилин ОСОБА_4 усвідомлюючи, що порушує конституційне право на недоторканість житла чи іншого володіння яке передбачене ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, будучи впевненим що за його діями ніхто не спостерігає, через отвір у паркані, що був утворений в результаті дорожньо-транспортної пригоди, проник на територію подвір`я домоволодіння, тим самим незаконного проник до іншого володіння особи, всупереч волі законного володільця - ОСОБА_8 .

Під час перебування на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_4 затіяв сварку з ОСОБА_6 , під час якої дістав з кишені оборонні осколкові ручні гранати Ф-1, застосуванням яких погрожував ОСОБА_6 .

Однак ОСОБА_6 , підібравши зручний момент, шляхом ривку з рук вихопив вибухові пристрої у ОСОБА_4 , після чого забезпечив їх зберігання до прибуття працівників поліції Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

29.02.2024 в період часу з 05 години 13 хвилин до 06 години 12 хвилин працівниками поліції Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області спільно із співробітниками ВВТС ГУНП в Миколаївській області в ході огляду місця події в приміщенні господарського призначення (сараї) виявлено та вилучено збережені ОСОБА_6 вибухові пристрої - дві оборонні осколкові ручні гранати Ф-1.

Дії ОСОБА_4 за цим епізодом кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України як придбання, зберігання бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

2. Крім цього, 29.02.2024 близько 01 години 30 хвилин, більш точного часу в ході провадження досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_4 , перебуваючи у нетверезому стані за кермом транспортного засобу - автомобіля Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював рух по вул. Квітковій в с. Новосілка, Прибужанівської територіальної громади Вознесенського району Миколаївської області. Не впоравшись з керуванням транспортного засобу Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 виїхав на обочину та продовживши рух здійснив наїзд на паркан домоволодіння АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_6 , внаслідок чого паркан домоволодіння АДРЕСА_1 зазнав механічних ушкоджень. Після зазначеного, ОСОБА_6 вийшов на подвір`я та заборонив ОСОБА_4 користуватись автомобілем, відправивши останнього додому.

В подальшому, в ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до території домоволодіння Сидоровича 0.1. з метою з`ясування стосунків, створення психологічного тиску на власника домоволодіння та повернення автомобіля. Діючи на виконання злочинного умислу ОСОБА_4 в невстановленому досудовим розслідуванням місці взяв вибухові пристрої промислового виготовлення військового призначення - оборонні осколкові ручні гранати Ф-1, які відносяться до бойових припасів основного призначення, які незаконно зберігав, та вирушив до домоволодіння АДРЕСА_1 , де мешкав ОСОБА_9 0.1.

Біля 01 години 50 хвилин ОСОБА_4 усвідомлюючи, що порушує конституційне право на недоторканість житла чи іншого володіння яке передбачене ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, будучи впевненим що за його діями ніхто не спостерігає, через отвір у паркані, що був утворений в результаті дорожньо-транспортної пригоди, проник на територію подвір`я домоволодіння, тим самим незаконного проник до іншого володіння особи, всупереч волі законного володільця - ОСОБА_8 .

Під час перебування на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_4 затіяв сварку з ОСОБА_6 , під час якої дістав з кишені оборонні осколкові ручні гранати Ф-1, застосуванням яких погрожував ОСОБА_6 .

Дії ОСОБА_4 за цим епізодом стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України, а саме у незаконному проникненні до іншого володіння особи, що порушують недоторканість житла громадян.

3. Крім цього, 29.02.2024 близько 01 години 30 хвилин, більш точного часу в ході провадження досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_4 , перебуваючи у нетверезому стані за кермом транспортного засобу - автомобіля Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював рух по АДРЕСА_2 . Не впоравшись з керуванням транспортного засобу Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 виїхав на обочину та продовживши рух здійснив наїзд на паркан домоволодіння

АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_6 , внаслідок чого паркан домоволодіння зазнав механічних ушкоджень. Після зазначеного, ОСОБА_6 вийшов на подвір`я та заборонив ОСОБА_4 користуватись автомобілем, відправивши останнього додому.

В подальшому, в ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до території домоволодіння ОСОБА_6 з метою з`ясування стосунків, створення психологічного тиску на власника домоволодіння та повернення автомобіля. Діючи на виконання злочинного умислу, ОСОБА_4 в невстановленому досудовим розслідуванням місці взяв вибухові пристрої промислового виготовлення військового призначення - оборонні осколкові ручні гранати Ф-1, які відносяться до бойових припасів основного призначення, які незаконно зберігав, та вирушив до домоволодіння АДРЕСА_1 , де мешкав ОСОБА_6 .

Біля 01 години 50 хвилин ОСОБА_4 усвідомлюючи, що порушує Конституційне право на недоторканість житла чи іншого володіння яке передбачене ст. ЗО Конституції України, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, будучи впевненим що за його діями ніхто не спостерігає, через отвір у паркані, що був утворений в результаті дорожньо- транспортної пригоди, проник на територію подвір`я домоволодіння, тим самим незаконного проник до іншого володіння особи, всупереч волі законного володільця - ОСОБА_8 .

Під час перебування на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_4 затіяв сварку з ОСОБА_6 , під час якої-дістав з кишені оборонні осколкові ручні гранати Ф-1, застосуванням яких почав погрожувати власнику домоволодіння ОСОБА_6 . Виходячи з обстановки, яка склалась та агресивної поведінки ОСОБА_4 власник домоволодіння ОСОБА_6 сприйняв погрозу позбавлення його життя як реальну та дійсну.

Дії ОСОБА_4 за цим епізодом стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.1 ст.129 КК України, тобто у погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї загрози.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину повністю та підтвердив вчинення ним даних кримінальних правопорушень при викладених вище обставинах. Щиро кається, відремонтував потерпілому пошкоджений паркан. Він визнає, що своїми умисними діями вчинив тяжкий злочин проти громадської безпеки, а також кримінальні проступки проти життя та здоров`я особи та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, та щиро розкаюється в скоєному.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Так, вина обвинуваченого підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

-постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 березня 2024 року у справі № 473/1301/24, якою обвинуваченого визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124 КУпАП, що підтверджує вчинення ним кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння /а.к.п. 42, 43/;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.02.20024, відповідно до якого ОСОБА_4 було затримано власником домоволодіння безпосередньо після вчинення кримінальних правопорушень /а.к.п. 55-57/;

-висновком судової вибухо-технічної експертизи від 02.07.2024 року № СЕ-19/115-244188-ВТХ, відповідно до якої надані на дослідження два предмети, які містилися в сейф-пакеті № АВ1000360, є двома корпусами оборонних осколкових ручних гранат Ф-1 промислового виготовлення, а один предмет, який містився в сейф-пакеті № АВ 1000359 є засобом підриву (детонування) уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ промислового виготовлення, що застосовується для спорядження ручних осколкових гранат Ф-1, РГД-5, РГ-42. Споряджені вибуховими речовинами, при конструктивному поєднанні одного із двох наданих на дослідження корпусів оборонних осколкових ручних гранат Ф-1 та уніфікованого запалу дистанційної дії типу УЗРГМ, вони утворюють вибуховий пристрій промислового військового призначення оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка відноситься до бойових припасів основного призначення, придатна до вибуху. Інший корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 придатний до вибуху при наявності засобу підриву /а.к.п. 60-73/.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_6 , який підтвердив обставини вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву в своїй належності та допустимості не викликають.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 129 КК України доведена в повному обсязі.

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_4 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у придбанні, зберіганні бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Крім того, умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, тобто у незаконному проникненні до іншого володіння особи, що порушують недоторканність житла громадян.

Крім того, умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 129 КК України, тобто у погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Мотиви призначення покарання, мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з наступних обставин та враховує характер та ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким злочином проти громадської безпеки, а інші є кримінальними проступками проти життя та здоров`я особи та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, та щиро розкаюється в скоєному.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_4 , його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, сімейний стан, соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він має середню освіту, не працює, є не одруженим, на утриманні має двох малолітніх дітей, за місцем проживання скарг не надходило, не перебуває на обліку лікаря нарколога комунального некомерційного підприємства «Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради Миколаївської області.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.162, ч. 1 ст. 129 КК України, а також інші обставини кримінального провадження, при наявності пом`якшуючої покарання обставини та наявності обтяжуючої обставини покарання, з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , його ставлення до вчинених ним кримінальних правопорушень, суд вважає можливим призначити види основних покарань в виді обмеження волі в межах санкції визначених ч.1 ст.162 КК України для даного виду покарання, в виді обмеження волі в межах санкції визначених ч.1 ст.129 КК України для даного виду покарання та в виді позбавлення волі в межах санкції визначених ч.1 ст.263 КК України для даного виду покарання, із застосуванням одного із приписів ч.1 ст.70 КК України, відповідно до якого остаточне покарання призначається шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, тобто у вигляді позбавлення волі, який буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до ст.65 КК України.

До даного висновку при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із змісту ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

З врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , з врахуванням позиції прокурора та сторони захисту, які вважали за необхідне та просили суд призначити обвинуваченому основний вид покарання в виді позбавлення волі з іспитовим строком випробування, позиції потерпілого, який просив суд не призначати обвинуваченому ОСОБА_4 іспитового строку випробування, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. ст.75 - 78 КК України.

При цьому судом також враховується висновок досудової доповіді органу пробації, відповідно до якого, беручи до увагу інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення волі, або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально - виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. /а.к.п. 36 - 38/.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України. /а.к.п. 75-77/.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, а крім того приймає рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 при проведенні судового слідства не застосовувався, підстави для обрання запобіжного заходу при ухваленні вироку відсутні.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 - 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст.129 КК України та призначити йому покарання за даними статтями:

-за ч.1 ст.263 КК України в виді позбавлення волі строком на 05 /п`ять/ років,

-за ч.1 ст.162 КК України в виді обмеження волі строком на 02 /два/ роки.

-за ч.1 ст.129 КК України в виді обмеження волі строком на 02 /два/ роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 призначити покарання в виді позбавлення волі строком на 05 /п`ять/ років, із зарахуванням йому в строк відбування основного покарання за вироком суду строку його попереднього ув`язнення з 29 лютого 2024 року по 01 березня 2024 року включно, відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 2046 - VIII від 18 травня 2017 року, за правилами, передбаченими у ч.5 ст.72 КК України, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 від призначеного основного покарання звільнити, встановивши йому строк випробування 03 /три/ роки, зобов`язавши обвинуваченого, у відповідності до вимог п.1 та п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі території України без дозволу органу пробації.

Речові докази за кримінальним провадженням: осколки та деталі гранати Ф-1, первинне упакування, які поміщено до сейф пакету №3612222 з написом «Безпечно» та котрі відповідно до квитанції з порядковим номером №22 книги №853 обліку речових доказів зберігаються в камері збереження речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 24 - знищити. /а.к.п. 75, 76, 77/.

Процесуальнi витрати, які документально підтверджені в судовому засіданні, на суму 10601 /десять тисяч шістсот одна/ гривня 92 копійки за проведення судової вибухово-технічної експертизи, висновок №СЕ - 19/115 - 24/4188-ВТХ від 02 липня 2024 року стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 на користь держави /отримувач: Миколаїв.ГУК/ТГ м.Вознесенськ, розрахунковий рахунок: НОМЕР_3 , код отримувача ЄДРПОУ: НОМЕР_4 , банк отримувача: Казначейство України /ЕАП/, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не були подані. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1