Справа № 456/5299/24
Провадження № 1-кс/456/1106/2024
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

07 жовтня 2024 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням адвоката ОСОБА_2 , поданим у порядку ст. 206 КПК України, про загальні обов`язки судді щодо захисту прав ОСОБА_3 про негайне доставлення особи для з`ясування підстав позбавлення свободи, -

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_2 , скориставшись засобами електронного зв`язку, звернулася до слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області із клопотанням, у якому просить постановити ухвалу, якою: зобов`язати керівника Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області: 1) надати відомості (документи), на підставі яких ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманий (якщо затриманий) та утримується (якщо утримується) у даній установі; 2) у разі перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у приміщенні Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області доставити його до Стрийського міськрайонного суду Львівської області; 3) у разі відсутності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вказаному відділі повідомити про його теперішнє місце перебування (за наявності такої інформації). Крім того, зобов`язати керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 : 1) надати відомості (документи), на підставі яких ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманий (якщо затриманий) та утримується (якщо утримується) у даній установі; 2) у разі перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у приміщенні, що належить (перебуває під контролем) ІНФОРМАЦІЯ_2 доставити його до Стрийського міськрайонного суду Львівської області; 3) у разі відсутності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у приміщенні, що належить (перебуває під контролем) ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомити про його теперішнє місце перебування (за наявності такої інформації) та ухвалити рішення про негайне звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі виявлення обставин, зазначених у ч. 3 ст. 206 КПК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 03 жовтня 2024 року ОСОБА_4 о 09:15 годині пішки прямував на роботу по вулиці Війтівська Гора у м. Дрогобичі, в цей момент був зупинений працівником Дрогобицького районного відділу поліції у супроводі двох чоловіків у військовій формі. ОСОБА_4 , будучи законослухняною та віруючою особою, не чинив цим представникам влади будь-якого фізичного опору. Оскільки ОСОБА_4 наполягав на видачі йому повістки, працівник поліції склав протокол про його адміністративне затримання. Після цього йому наказали сісти в автомобіль поліції і доставили до Дрогобицького РТЦК, що розташований по вул. Сагайдачного міста Дрогобич. ОСОБА_3 пояснив, що він, починаючи з 2023 року перебуває під слідством за фактом нібито ухилення від мобілізації, за статтею 336 КК України, як Свідок Єгови, слідство здійснює майор поліції ОСОБА_5 , Дрогобицького районного відділу поліції. Попри ці пояснення ОСОБА_6 доставили до Стрийського РТЦК, де троє працівників застосували силу, били ОСОБА_3 ногами та руками, повалили на землю і продовжили наносити удари ногами.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 07.10.2024 року, визначено слідчого суддю ОСОБА_1 ..

Дослідивши та перевіривши матеріали заяви, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

В силу ч. 2 ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, котре складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Приписами ст. 7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості тощо.

Положеннями ч. 1 ст. 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

В силу положень пункту 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому ст. 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За змістом пункту 5 ч.1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Аналіз положень КПК України свідчить про те, що слідчий суддя уповноважений на здійснення ним судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у конкретному кримінальному провадженні на стадії його досудового розслідування та його повноваженнями не охоплюється вирішення питання щодо законності позбавлення особи свободи, котре здійснюється у межах процедур, врегульованих іншими, окрім КПК України, нормативно-правовими актами (у тому числі Законам України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу», тощо).

Тобто, слідчий суддя за наслідками розгляду клопотання (заяви, скарги), поданих у порядку ст. 206 КПК України на стадії досудового розслідування кримінального провадження, наділений правом ухвалити лише рішення про звільнення особи, яка тримається під вартою та за наявності двох підстав: 1) не надання органом державної влади чи відповідною службовою особою судового рішення, яке набрало законної сили, яке би уповноважувало їх на таке утримання особи під вартою; 2) не доведення органом державної влади чи відповідною службовою особою наявності інших правових підстав для позбавлення особи свободи шляхом її тримання під вартою.

Із заяви ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , не вбачається, що правовідносини виходять із норм КПК України, при цьому до заяви не долучено жодних доказів того, що ОСОБА_3 незаконно затриманий працівниками відповідного ТЦК та СП, та тих обставин, що останній незаконно утримується, крім того, не зазначено в якому кримінальному провадженні існують незаконні обставини.

При цьому, твердження, яке викладене у заяві, про те, що зі слів ОСОБА_3 , починаючи з 2023 року, останній перебуває під слідством за фактом ухилення від мобілізації, за статтею 336 КК України, жодним чином не підтверджено, оскільки номеру кримінального провадження слідчому судді не надано, жодних підтверджуючих даних про наявність кримінального провадження, суду не представлено, що унеможливлює безперечне становлення даної обставини.

Відтак, заявником не надано слідчому судді жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри того, що в межах територіальної юрисдикції Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому КПК України порядку, тобто була затримана саме у кримінальному провадженні та на підставах, встановлених КПК України.

Із змісту поданого клопотання слідує, що ОСОБА_3 не є особою, яка тримається під вартою у зв`язку із застосованим відносно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою у порядку ст. 207 КПК України, не утримається правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах жодного порушеного кримінального провадження.

Таким чином, у даному конкретно випадку, в слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України, для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду клопотання у порядку ст. 206 КПК України.

Крім цього, слідчий суддя наголошує, що Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, пунктів 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, оголошено про проведення загальної мобілізації в тому числі на території Львівської області. При цьому, зобов`язано місцеві органи виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини, а також здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти відповідного територіального центру комплектування та соціальної у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Виходячи з обставин заяви та вказаних правових норм, судом встановлено, що твердження заявника про незаконне позбавлення ОСОБА_3 свободи не відповідає дійсності, є явно надуманим та таким, що перешкоджає здійсненню призову громадян на військову службу під час мобілізації, оскільки призов громадян на військову службу під час мобілізації не є позбавленням особи права на свободу та особисту недоторканість, гарантоване Конституцією України, а є обов`язком громадянина України на захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що у разі порушення прав чи інтересів службовими (посадовими) особами ІНФОРМАЦІЯ_2 чи військової частини при здійсненні ними своїх повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту будь-яка особа, в тому числі ОСОБА_3 особисто чи через представника, вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення щодо нього протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, вимоги заяви ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 у порядку ст. 206 КПК України, про виконання загальних обов`язків судді щодо захисту прав людини (про зобов?язання звільнити позбавлену свободи особу), виходять за межі повноважень слідчого судді відповідно до вимог КПК України.

Положеннями ч. 6ст. 9 КПК України встановлено, що у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1ст. 7 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 у порядку ст. 206 КПК України, про виконання загальних обов`язків судді щодо захисту прав людини (про зобов?язання звільнити позбавлену свободи особу), належить відмовити.

Керуючись статтями1-2, 7, 9, 26, 206, 304 та 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_2 , поданим у порядку ст. 206 КПК України, про загальні обов`язки судді щодо захисту прав ОСОБА_3 про негайне доставлення особи для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Копію ухвали слідчого судді надіслати заявнику, - для відома.

Ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її складення та підписання слідчим суддею.

Слідчий суддя ОСОБА_7