У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/2961/24

провадження № 1-кс/0285/948/24

25 липня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої слідчої судді………… ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання........ ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора……………………....... ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

слідчої............................................ ОСОБА_4 ,

підозрюваного............................... ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

клопотання слідчої Слідчого відділу Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області,

погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону,

про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту

по матеріалам досудового розслідування, внесеного 23.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000515,

відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України,

уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

військовослужбовця,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідча 22.04.2024 звернулась до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, мотивуючи наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України, а також наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК. Зазначила, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, оскільки він є військовослужбовцем та в умовах військового стану може бути направлений для проходження військової служби до іншого регіону держави. Також не виключає можливості, що він може незаконно впливати на свідків та потерпілих, які є особами похилого віку, що може призвести до зміни їх показів або відмови давати покази в подальшому та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор і слідча клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний не заперечив проти застосування запобіжного заходу, однак просив не цілодобовий арешт, оскільки повинен працювати.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить наступного висновку.

Право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначено в законі, з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини та громадянина.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, перелік яких визначено ст.177 КПК України та не підлягає розширеному тлумаченню.

Ізоляційний запобіжний захід завжди може бути виправданий, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Ст.177 КПК України детально описує ризики, які можуть виправдати ізоляцію особи від суспільства. Метою застосування (продовження) запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Встановлено, що в провадженні досудового органу перебувають матеріали кримінального провадження, в рамках якого ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Обґрунтованість підозри є важливим критерієм та підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження. Так, ч.3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведуть, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Разом з тим, кримінальний процесуальний закон визначає конкретний перелік заходів забезпечення кримінального провадження, які можуть бути застосовані задля досягнення дієвості цього провадження. До вказаних заходів належать, зокрема, запобіжні заходи.

Жоден із заходів забезпечення кримінального провадження не може застосовуватися без доведення обґрунтованості підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Тобто, обґрунтованість підозри містить два аспекти. Перший стосується питання вчинення кримінального правопорушення, а другий доведення обставин, які за розумного неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, доведення обставин, викладених в повідомленні про підозру, здійснюється наявними в матеріалах провадження доказами.

На даній стадії слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення. На підставі оцінки наданих матеріалів та сукупності отриманих слідством доказів у цій справі факт вчинення крадіжок майна ОСОБА_5 є вірогідним та достатнім.

Ініціатором клопотання зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема ймовірність переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих та можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, однак суд не може погодитись з такими висновками, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях та не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

Так, на даний момент, навіть виходячи з тяжкості кримінальних правопорушень, ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду настільки є мізерним, що він не може бути основоположним під час вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу.

Також прокурором не вказано, в який спосіб та як саме підозрюваний може вплинути на свідків чи потерпілих і чи вчинялись ним вже такі дії раніше.

Трактування злочинів саме як «зухвалих», оскільки вони вчинені під час воєнного стану, на думку суду є помилковими. Доказів притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності в минулому, про які зазначає слідча у своєму клопотанні, додатки до останнього не містять, а тому ризик вчинення підозрюваним іншого кримінальне правопорушення також не знайшов свого підтвердження.

Подане клопотання містить формальний виклад обставин, мотивоване тяжкістю правопорушення, за відсутності належного формування наявності процесуальних ризиків, які б переконливо підтверджували застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. При цьому наявність кожного ризику повинно носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Сама по собі тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачення не можуть бути підставою для ізоляції особи від суспільства, що слідує із усталеної практики Європейського суду з прав людини.

Існування ризиків негативної поведінки підозрюваного чітко не наведені, будь-яких даних, які б характеризували особу ОСОБА_5 або проходження ним військової служби, до клопотання не долучено, та прокурором належним чином не проаналізовано питання щодо можливості застосування альтернативного запобіжного заходу.

Тягар доведення будь-яких обставин, що свідчать на користь застосування запобіжного заходу, завжди лежить на обвинувачеві, з чим в даному судовому засіданні останній не впорався та не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Підстави, зазначені у клопотанні, є формальними, поверхневими та не доведеними. Відсутність будь-яких доказів наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та посилання сторони обвинувачення на це без вагомих доказів не можуть слугувати підставами ізоляції особи від суспільства. Це буде порушенням вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Резюмуючи викладене, підстав для задоволення клопотання немає.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її оголошення.

Час проголошення повного тексту ухвали 26.07.2024 о 09:30 год.

Головуюча слідча суддя ОСОБА_1