ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-сс/821/427/24 Справа № 711/8470/24Головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

законного представника - ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2024 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шендерівка, Звенигородського району, Черкаської області, українця, громадянин України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25.12.2024, включно, без визначення розміру застави,

встановив:

29 жовтня 2024 року старший слідчий відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

В обгрунтування клопотання зазначала, що 26.10.2024 близько 22 години ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на ґрунті та з мотивів раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , знаходячись на подвір`ї кафе-бару «Затишок» за адресою: с. Шендерівка Звенигородського району Черкаської області по вулиці Шевченка № 7 , діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, реалізовуючи свій єдиний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті (вбивства) ОСОБА_15 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, нанесли йому чисельну кількість ударів ногами, руками в область голови, грудної клітини, верхніх та нижніх кінцівок. У подальшому, при спробі потерпілого ОСОБА_15 втекти з місця події, останні наздогнали потерпілого на дорозі по вулиці Шевченка навпроти будинку № 1 в с.Шендерівка Звенигородського району Черкаської області , де знову нанесли ряд ударів ногами, руками в різні частини тіла, гайковим ключем в область голови, грудної клітини, верхніх та нижніх кінцівок, чим спричинили потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть останнього, причиною якої відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 28.10.2024 № 241, виданого Звенигородським відділенням КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» є травматичний субарахноїдальний крововилив, закрита черепно-мозкова травма. У подальшому, останні залишили тіло ОСОБА_15 на землі та зникли з місця події.

ОСОБА_7 27.10.2024 о 15 годині 30 хв. затримано в порядку ст.208 КПК України та 28.10.2024 йому повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України.

В обгрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , орган досудового розслідування вказував на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, поведінку підозрюваного після вчинення злочину, а саме, зникнення з місця події, та неможливість іншого більш м`якого запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2024 року клопотання задоволено. Вирішено застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.12.2024, включно. Визначено, що строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання - 27.10.2024.

Ухвалюючи таке рішення, слідчий суддя враховував дані про особу підозрюваного, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, доведеність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), суспільну небезпеку інкримінованого органом досудового розслідування злочину вчиненого проти життя та здоров`я людини, та дійшов висновку, що тримання під вартою буде єдиним запобіжним заходом здатним забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 оскаржив її в апеляційному порядку. Просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, мотивуючи тим, що підозрюваний спочатку досудового розслідування виявив бажання сприяти всебічному та повному встановленню всіх фактичних обставин скоєного кримінального правопорушення, надав покази стосовно своїх дій та дій інших учасників конфлікту з потерпілим.

Захисник вважає, що підозра ґрунтується на припущеннях, оскільки в основу підозри покладено недопустимий доказ, як висновок судово-медичної експертизи дослідження трупа ОСОБА_15 та сумнівне лікарське свідоцтво про смерть №241 від 28.10.2024.

Апелянт не погоджується з кваліфікацією дій підозрюваного за ч.2 ст. 115 КК України та ризиками, зазначеними органом досудового розслідування та встановленими під час розгляду клопотання, оскільки вони не підтверджені належними та беззаперечними доказами.

Крім того, на переконання апелянта, слідчим суддею не в повній мірі враховано вік ОСОБА_7 , сімейне положення, характеризуючі дані та місце навчання, а також міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши доповідь судді, міркування захисника, підозрюваного та його законного представника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні за наведених у ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, мотивуючи тим, що ухвала є законна та обґрунтована, перевіривши матеріали справи, ухвалу слідчого судді в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, необов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

При цьому, надаючи оцінку обґрунтованості підозри, колегія суддів враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997 у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Так, за матеріалами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 26.10.2024 близько 22 години він, за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на ґрунті та з мотивів раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , знаходячись на подвір`ї кафе-бару «Затишок» за адресою: с.Шендерівка Звенигородського району Черкаської області по вулиці Шевченка № 7 , діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, реалізовуючи свій єдиний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті (вбивства) ОСОБА_15 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, нанесли йому чисельну кількість ударів ногами, руками в область голови, грудної клітини, верхніх та нижніх кінцівок. У подальшому, при спробі потерпілого ОСОБА_15 втекти з місця події, останні наздогнали потерпілого на дорозі по вулиці Шевченка навпроти будинку № 1 в с.Шендерівка Звенигородського району Черкаської області , де знову нанесли ряд ударів ногами, руками в різні частини тіла, гайковим ключем в область голови, грудної клітини, верхніх та нижніх кінцівок, чим спричинили потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть останнього, причиною якої відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 28.10.2024 № 241, виданого Звенигородським відділенням КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» є травматичний субарахноїдальний крововилив, закрита черепно-мозкова травма. У подальшому, останні залишили тіло ОСОБА_15 на землі та зникли з місця події.

Колегією суддів встановлено, що за матеріалами справи наявна достатня сукупність даних, які вказують на причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивстві), вчинене за попередньою змовою групою осіб, що підтверджується такими доказами, як: дані протоколу огляду місця події від 27.10.2024, дані протоколу огляду подвір`я бару «Затишок», даними протоколів затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_16 , протоколами допитів свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , іншими матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що, обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дотримався вимог Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ і норм кримінального процесуального закону, врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, направлених на насильницьке позбавлення життя людини, і за який, у випадку визнання особи винуватою, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, врахував наявність ризиків, передбачених п.п. 1-4 ч.1 ст. 177 КПК України, які доведені органом досудового розслідування під час розгляду клопотання слідчим суддею, з чим погоджується і колегія суддів, та які дають підстави вважати, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти наявним ризикам.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею наведено достатньо аргументів, які свідчать про реальне існування ризиків, передбачених п.п.1-4 ч.1 ст.177 КПК України, а тому протилежні твердження захисника щодо відсутності доказів, які свідчать про наявність ризиків, не заслуговують на увагу, оскільки на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя обмежений процесуальними правами щодо оцінки доказів з точки зору допустимості та належності, а лише вправі зробити висновок про достатність фактичних даних, які, зокрема, вказують на наявність таких ризиків.

Колегія суддів критично оцінює доводи захисника щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, оскільки сукупність доказів, які вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, тяжкість злочину, фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, поведінка підозрюваного після скоєння кримінального правопорушення, а саме, залишення місця злочину, наявні у кримінальному провадженні ризики, які доведені органом досудового розслідування, вказують на неможливість застосування такого запобіжного заходу, оскільки він не здатен запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Згідно із ст. 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що застосувавши до неповнолітнього ОСОБА_7 найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя повністю дотримався вимог ст. 492 КПК України, врахував тяжкість та фактичні обставини кримінального правопорушення, а також практику ЄСПЛ.

Наявність міцних соціальних зв`язків, а саме, наявність постійного місця проживання, навчання підозрюваного у ДНЗ «Корсунь-Шевченківський професійний ліцей», про які зазначає апелянт, не свідчать про зменшення суспільної небезпечності особи підозрюваного та про можливість запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам.

Підстав, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора стороною захисту до суду не надано.

Колегія суддів оцінює критично доводи апелянта про неправильну кваліфікацію дій підозрюваного, неналежність доказів на обгрунтування підозри, оскільки на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не надає оцінку доказам та не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді слідчим суддею клопотання щодо обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 та порушення прав останнього, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає застосування до підозрюваного саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, є необхідним та таким, що буде запобігати наявним у кримінальному провадженні ризикам та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому на даний час не вбачає підстав для скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді, та застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту, на якому наполягає апелянт.

Керуючись статтями 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2024 року, якою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення іоскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді