ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3017/24 Номер провадження 11-кп/814/1977/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника НВК № 65 ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційними скаргами засудженої ОСОБА_7 та захисника в її інтересах - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 30 липня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої 05.12.2019 вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців,

відмовлено у задоволенні подання начальника ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65») про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Приймаючи вказане рішення, суд послався на те, що матеріалами особової справи засудженої ОСОБА_7 доведено, що поведінка останньої протягом усього періоду відбування покарання не вказувала на її неухильне бажання стати на шлях виправлення, а навпаки, хоч у поведінці ОСОБА_7 спостерігаються позитивні тенденції, однак, це не засвідчує виправлення особи та даний факт не є безумовним критерієм застосування щодо засудженої умовно-дострокового звільнення. Висновки про виправлення особи слід робити не лише за період, який безпосередньо передує моменту, коли строк добігає кінця, після чого можливе застосування умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування покарання або принаймні впродовж значної частини цього строку. Поведінка ОСОБА_7 не була стабільною та послідовною, а тому суд її розцінює як пристосовування засудженої до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення.

Крім того суд врахував, що ОСОБА_7 неодноразово судима за ст. 121 КК України, у тому числі скоювала вказані кримінальні правопорушення у період іспитового строку та будучи звільненою умовно-достроково, проте висновків для себе не зробила та продовжила вчиняти їх під час невідбутої частини покарання, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній. А тому, на думку суду у разі звільнення ОСОБА_7 умовно-достроково, є висока вірогідність вчинення нею нового кримінального правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 захисник в інтересах засудженої ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання начальника державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» та звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що місцевим судом при прийнятті рішення було враховано, що засуджена мала 2 стягнення, однак не враховано, що 2 стягнення було застосовано під час знаходження засудженої в СІЗО, а не в ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» та стягнення погашено.

Вказує, що станом на дату звернення із поданням засуджена ОСОБА_7 мала 13 заохочень, але місцевим судом не враховано дану обставину.

Також зазначає, що місцевим судом не взято до уваги ставлення засудженої до вчиненого злочину, тобто не враховано обставини, які могли істотно вплинути на його висновки.

Крім того зазначає, що місцевим судом не взято до уваги, що відповідно до характеристики виданої 12.07.2024 ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» ОСОБА_7 , згідно статті 118 КВК України працевлаштована робітником з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями, до роботи відноситься добросовісно, поставлені завдання виконує вчасно та якісно, до обладнання та інструментів ставиться бережно, її час відбування покарання характеризується позитивно, до виконання робіт з благоустрою установи ставиться добросовісно, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Вказує, що місцевим судом не враховано, що засуджена усвідомлює, що їй необхідно змінити після звільнення, вживає активних заходів для цього, відповідно до статті 123 КВК України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Правова освіта», відвідує лекції правового характеру, інформаційні години, до участі у реалізації програм відноситься добре, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна, спілкується із засудженими позитивної спрямованості, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи та здійснює за ними належний догляд, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, виконує роботи із самообслуговування, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться добросовісно, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці, на профілактичних обліках в установі не перебуває.

Також зазначає, що місцевим судом не взято до уваги висновок щодо ступеня виправлення засудженої ОСОБА_7 , згідно з яким засуджена набрала 93 балів, а отже стала на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_7 просила скасувати ухвалу та застосувати до неї умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зазначила, що з першого дня перебування у виправній колонії була працевлаштована та своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення. Шкодує про свою поведінку і бажає змінити життя на краще. Просить врахувати її стан здоров`я та те, що вона вже знайшла собі роботу після звільнення з місць позбавлення волі.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційні скарги з підстав у них наведених та просили звільнити засуджену від відбування покарання умовно-достроково. Прокурор ОСОБА_6 та представник ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65») ОСОБА_9 не заперечували проти задоволення апеляційних скарг засудженої та її захисника.

Мотиви суду.

Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-дострокове звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженої, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог вказаного закону та дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довела своє виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Застосування умовно-дострокового звільнення вимагає обов`язкової наявності двох підстав: матеріальної (ч. 2 ст. 81 КК України) та формальної (ч. 3 ст. 81 КК України). Єдність цих підстав є основою, за наявності якої суд отримує можливість ухвалити рішення про зміну правового статусу засудженого.

Судом встановлено наявність формальних підстав для звільнення ОСОБА_7 , що полягає у вимозі до засудженого відбути певну частину покарання.

Натомість, на думку колегії суддів, висновки суду про відсутність матеріальних підстав для звільнення ОСОБА_7 , не ґрунтується на матеріалах особової справи та об`єктивно ними не підтверджені.

Показниками, за якими суд може констатувати, що людина виправилася, є чітко визначені у ч. 2 ст. 81 КК України критерії: сумлінна поведінка засудженого та його сумлінне ставлення до праці.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.

Відповідно до характеристики від 12.07.2024 засуджена ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 21.08.2019. За час утримання в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» характеризувалася негативно. Заохочень не мала. Мала 2 стягнення які погашені в установленому законом порядку. До праці не залучалася.

З 21.08.2020 відбуває міру покарання в державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№65)».

За час відбування покарання характеризується позитивно. Працевлаштована робітником з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями. До роботи відноситься добросовісно. Поставлені завдання виконує вчасно та якісно. За час відбування покарання стягнень не має. Має 13 заохочень.

До складу злочинної ієрархії не відноситься, злочинні «традиції» не підтримує, не прагне до лідерства. Жаргоном не володіє.

Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Правова просвіта». Заняття, що проводяться в установі відвідує. Після звільнення планує повернутися до чесного, соціально правомірного життя в суспільстві та працевлаштуватися.

Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться добросовісно. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

За висновками характеристики ОСОБА_7 довела своє виправлення, а тому до неї може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.

Індивідуальна програма соціально-виховної роботи із засудженим виконана повністю.

З довідки про заохочення та стягнення засудженої ОСОБА_7 слідує, що за весь час відбування покарання остання отримала 13 заохочень (01.04.2021, 01.10.2021, 04.01.2022, 04.04.2022, 04.07.2022, 04.10.2022, 04.01.2023, 04.07.2023, 04.10.2023, 27.11.2023, 05.01.2024, 04.04.2024, 05.07.2024) за виконання покладених обов`язків та додержання встановлених правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Має 2 стягнення (22.05.2020, 27.05.2020).

Таким чином вбачається, що поведінка засудженої ОСОБА_7 , попри наявні стягнення під час перебування в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», тривалий час є сумлінною, з жовтня 2020 року по теперішній час засуджена працевлаштована та добросовісно відноситься до роботи, а отже наявні усі матеріальні підстави для застосування положень ст. 81 КК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що засуджена ОСОБА_7 довела сумлінною поведінкою та ставленням до праці своє виправлення, а тому апеляційні скарги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги засудженої ОСОБА_7 та захисника в її інтересах - адвоката ОСОБА_8 задовольнити, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 30 липня 2024 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою подання начальника ДУ "Надержинщинська виправна колонія (№65)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженої ОСОБА_7 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.12.2019, на невідбутий строк покарання 1 рік 2 місяці 23 дня.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4