н/п 1-кс/490/3517/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5886/24
У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

16 вересня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000874 від 03.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке добровільно видане свідком, а саме: мобільний телефон марки «TECNO» моделі «BC1s», IMEII: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , у пластиковому прозорому чохлі, з зарядним пристроєм, у коробці з-під телефону; футболку «Under Armor», зеленого з сірим кольору, розміру XXL, style 127241, з метою забезпечення збереження речового доказу.

Оскільки вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є речовими доказами, то слідчий вважає, що виникла необхідність у його арешті.

Вказує, що вилучене майно саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки вказані речі, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів. У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

А тому прокурор звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

А тому суд, враховуючи закріплений ст.26 КПК України принцип диспозитивності, згідно якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні свої прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, вважає за можливе розглянути подане клопотання у її відсутність та на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, слідчий суддя встановив наступне.

Так, СВ ВП№1 МРУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000874 від 03.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Згідно матеріалів досудового розслідування, 02.07.2024 до ВП№1 МРУП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява ОСОБА_4 , про те, що невстановлена особа, перебуваючи на законних підставах за адресою: АДРЕСА_1 , таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, здійснила крадіжку мобільного телефону, належного заявнику, та банківської картки, відкритої в АТ КБ «Приват Банк» на ім?я ОСОБА_4 , чим спричинила останньому матеріальний збиток, сума якого встановлюється. З протоколу допиту потерпілого ОСОБА_4 встановлено, що 02.07.2024 останній звернувся до відділення АГ КБ «Приват Банк», де отримавши виписку по банківському рахунку, виявив зняття коштів та розрахунки з банківської картки, які останній не здійснював. у ході виконання доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України встановлено, що до вчишения вказаного кримшального правопорушення причетний ОСОБА_5 , який пояснив, що заволодівши банківською картою чоловіка на ім?я ОСОБА_6 , здійснював розрахунки за покупки в різних магазинах. В подальшому, встановлено свідка ОСОБА_7 , який добровільно видав майно, яке було придбане ОСОБА_5 за кошти, які знаходилися на банківській карті, а саме: мобільний телефон марки «TECNO» моделі «BC1s», IMEII: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , у пластиковому прозорому чохлі, з зарядним пристроєм, у коробці з-під телефону; футболку «Under Armor», зеленого з сірим кольору, розміру XXL, style 127241.

Постановою слідчого вказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів, а тому суд вважає обґрунтованим клопотання прокурора на виниклу необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, та вважає, що таке клопотання слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст.170-173,309,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «TECNO» моделі «BC1s», IMEII: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , у пластиковому прозорому чохлі, з зарядним пристроєм, у коробці з-під телефону; футболку «Under Armor», зеленого з сірим кольору, розміру XXL, style 127241, з метою забезпечення збереження речового доказу.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом, відповідно до ст.174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1