УХВАЛА

05.11.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , ознайомившись з матеріалами скарги ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_2 , в порядку ст. 206 КПК України.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_2 є офіційною дружиною ОСОБА_3 , а також - що 02 листопада її чоловіка ОСОБА_3 було затримано та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 поза його волею та із застосуванням фізичного впливу. З 02 листопада 2024 року по теперішній час ОСОБА_3 незаконно та протиправно утримується в ІНФОРМАЦІЯ_2 без можливості вільно його покинути.

У зв`язку з чим ОСОБА_2 просить слідчого суддю постановити ухвалу, якою зобов`язати співробітників ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно звільнити з-під варти ОСОБА_3 ; зобов`язати співробітників ІНФОРМАЦІЯ_1 діяти в межах їх компетенції та повноважень та сумлінно виконувати Конституцію та закони України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Слідчий суддя, у відповідності до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України визначено, зокрема, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) - установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) вбачається, що слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи ізоляторі тимчасового тримання.

Зі змісту скарги та доданих до неї документів не вбачається, що відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснюється кримінальне провадження чи особа тримається під вартою в установі, перелік яких передбачено ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями). Крім того, ОСОБА_2 не оскаржуються рішення, дії чи бездіяльність органу поліції.

Таким чином, вимоги скарги ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , виходять за межі повноважень слідчого судді відповідно до вимог КПК України.

Разом з цим, у своїй заяві ОСОБА_2 зазначає, що вона є офіційною дружиною ОСОБА_3 , проте доказів зазначеного до заяви не надає, що в свою чергу також є окремою підставою для повернення заяви особі, яка з нею звернулася. Слід зазначити, що до заяви за підписом ОСОБА_3 взагалі не додано ніяких доказів ані даючих змогу ідентифікувати як особу заявника так і особу «затриманого» (копії паспортів, довідок щодо присвоєння ідентифікаційного коду, тощо), ані на підтвердження будь-яких обставин та фактів, викладених в заяві.

Стаття 206 КПК України не містить порядку ухвалення слідчим суддею рішень про відмову у відкритті провадження, яке подано в порядку ст. 206 КПК України.

Проте ч. 4 ст. 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України встановлено, що у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Про відмову у відкритті провадження за скаргою слідчим суддею постановляється ухвала.

Керуючись ст. 206, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її ухвалення.

Слідчий суддя ОСОБА_1