Справа № 171/1890/24
Провадження № 1-кп/216/637/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000197 від 21.07.2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Савчино, Крижопільського району, Вінницької області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, неповнолітніх та інших осіб на утриманні не має, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 06.03.2018 вироком Апостолівського району Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт;

- 11.04.2018 вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 10 днів позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком 2 роки:

- 11.12.2018 вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України, до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Апостолівського районного суду в Дніпропетровській області від 11.04.2018 фоку та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років та 6 місяців позбавлення волі;

- 06.08.2022 року звільнений з П`ятихатківської виправної колонії в Дніпропетровській області по відбуттю строку покарання,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадження Апостолівського районного суду Дніпропетровської області 28 серпня 2024 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000197 від 21.07.2024 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно подання Апостолівського районного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000197 від 21.07.2024 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України направлено до Дніпровського апеляційного суду для вирішення питання про визначення підсудності.

Згідно ухвали Дніпровського апеляційного суду від 12 серпня 2024 року матеріали обвинувального акту в межах кримінального провадження № 0000197 від 21.07.2024 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, направлено до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2024, справу розподілено судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 .

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.08.2024 року призначено розгляд справи у зазначеному кримінальному провадженні.

14.06.2024, ОСОБА_3 (точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим), перебував поблизу будинку АДРЕСА_2 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 . У вказаному місці, у вказаний час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Redmi Note 9Рго», що знаходився в плечовій сумці ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 14.06.2024 (точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим) перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 з метою протиправного заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння, та за тим що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, повторно, таємно з плечової сумки ОСОБА_6 викрав мобільний телефон «Redmi Note 9 Pro», вартістю 3639 гривень 30 копійок, що знаходився у вище вказаній сумці.

Після цього, ОСОБА_3 з місця злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_6 завдано майнової шкоди на загальну суму 3639 гривень 30 копійок.

ОСОБА_3 вчинив злочин під час дії воєнного стану в Україні у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, який продовжений Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» 06 травня 2024 року № 271/2024.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

25.07.2024 року на стадії досудового розслідування між прокурором та обвинуваченим було укладено угоду про визнання винуватості, яку вони підписали, при чому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних вище обставин і кваліфікації.

За змістом угоди сторони погоджуються на призначення обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням строком на розсуд суду та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги КПК України та КК України, просив її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений, захисник, кожен окремо в судовому засіданні також просили затвердити угоду та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззаперечно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого злочину за викладених обставин.

Перед затвердженням угоди учасникам кримінального провадження роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, відповідно до якої наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є:

1) для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу;

2) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Згідно із ч. 5 ст. 474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого, що він цілком розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно із ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевірив угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Підстав для відмови в затвердженні угоди не вбачається, оскільки:

1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону;

2) умови угоди відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості укладену 25.07.2024 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра і лікаря нарколога не перебував і не перебуває, матеріальна шкода потерпілому відшкодована, шляхом повернення мобільного телефону.

Ураховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим в судовому засіданні згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами угоди міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати за залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25.07.2024 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні № 0000197 від 21.07.2024 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Савчино, Крижопільського району, Вінницької області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, неповнолітніх та інших осіб на утриманні не має, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Речовий доказ, що знаходяться на зберіганні у потерпілої сторони, відповідно до розписки ОСОБА_6 (м.к.п. а.с. 18) залишити потерпілому.

Матеріали кримінального провадження № 0000197 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 171/1890/24 (1-кп/216/637/24).

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_7