Справа № 226/1894/24
Провадження № 1-кп/932/555/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , (у режимі відеоконференції)

ОСОБА_5 , (у режимі відеоконференції)

обвинувачених ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000094 від 30.04.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

17 жовтня 2024 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було призначено вищезазначене кримінальне провадження до судового розгляду.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти без визначення розміру застави щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , виходячи з наступного.

При вирішення питання про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор зазначив про наявність ризиків визначених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на сьогоднішній день не зменшились та продовжують існувати.

Прокурор зазначає, що обвинувачені спроможні:

1) переховуватися від суду враховуючи, сукупність зібраних доказів, що дає достатні підстави обвинувачувати ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Обвинувачені розуміють, що вони вчинили тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, у зв`язку з чим розуміючи тяжкість, що загрожує їм у разі визнання винними, можуть переховуватись від суду, чим перешкоджатимуть виконанню процесуальних дій та рішень в розумні строки (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

2) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки обвинувачені отримали доступ до матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, а тому володіють інформацією стосовно свідків у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим обвинувачені перебуваючи на волі матимуть можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови від показів. У разі невжиття заходів обмеження комунікації та пересування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 являючись військовослужбовцями мають повернутися до розташування військової частини, де матимуть безпосередню можливість впливати на свідків вчиненого ними кримінального правопорушення, які є їхніми співслужбовцями (п.3 ч.1 ст.177 КПК України);

3) вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою ухилення від кримінальної відповідальності за злочин, у вчиненні якого обвинувачуються, як військовослужбовці, можуть ухилитися від військової служби вчинивши злочини, передбачені ст. 407, 408 КК України, в тому числі шляхом самокалічення або іншим способом за що передбачена кримінальна відповідальність (п. 5 ч. 1. ст. 177 КПК України).

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із зазначених вище підстав та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив суд змінити йому запобіжний захід із тримання під вартою на альтернативний запобіжний захід у вигляді застави. В обґрунтування своєї позиції ОСОБА_6 пояснив, що має бажання, а також достатньо досвіду та навичок для продовження проходження військової служби, від суду переховуватися не збирається, на свідків впливати не буде та не може.

Захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_6 підтримав клопотання свого підзахисного. Зазначив, що ризики на які посилається прокурора є недоведеними, формальними та необґрунтованими. Просив змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 із тримання під вартою на запобіжний захід у виді застави.

Захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 із тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді застави, посилаючись на те, що ризики зазначені прокурором у клопотанні безпідставні, формальні, а також такі, що не відповідають дійсності. Зазначив, що запобіжний захід у виді застави у повному обсязі зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив суд змінити йому запобіжний захід із тримання під вартою на альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки бажає повернутися до військової служби для продовження виконання військового обов`язку. Окрім того, ризики викладенні у клопотанні прокурора є недоведеними, на свідків обвинувачений впливати не збирається, під час кримінального провадження сумлінно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, а тому переховуватися від суду чи вчиняти інше кримінальне правопорушення він не має наміру.

Захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_7 підтримав клопотання свого підзахисного. Зазначив, що докази у кримінальному провадженні всі зібрані, свідки. Запобіжний захід у виді застави у повній мірі забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

25 вересня 2024 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до 23 листопада 2024 року включно без визначення розміру застави.

Прокурор у своєму клопотанні обґрунтував необхідність продовження такого запобіжного заходу наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд своєю ухвалою від 25 вересня 2024 року погодився частково із доводами прокурора у клопотанні та дійшов висновку про існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховуватися від суду та ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні. Отже, при обґрунтуванні свої позиції, суд вважає за необхідне звернути увагу на доводи сторони захисту щодо спростування саме цих ризиків, із якими суд погодився раніше, на відміну від ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який, зокрема, посилається сторона захисту.

Так у своєму клопотання захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , посилаючись на безпідставність заявлених прокурором ризиків, просить суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 із тримання під вартою на запобіжний захід у виді застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів доходів громадян із покладенням на останнього наступних обов`язків:

- з`являтись за першою вимогою суду;

- негайно після звільнення прибути до Військової частини НОМЕР_1 , де він проходить службу;

- не відлучатися із Військової частини НОМЕР_1 без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця служби;

- утримуватись від спілкування з свідками.

Захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , просив суд змінити обвинуваченим запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід у виді застави із визначенням певних обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК однією з підстав для продовження строку тримання під вартою особи є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання продовження строку подальшого тримання особи під вартою, суд має встановити продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Під час розгляду даного клопотання суд дійшов висновку, що ризики передбачені п. 1, 3 КПК України продовжують існувати та не зменшилися.

Кримінальне правопорушення, за яким обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , згідно зі ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, що загрожує обвинуваченим, за умови доведеності їхньої вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, позбавленням волі на строк від семи до десяти років позбавлення волі, без обрання іншої, альтернативної міри покарання.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачені з метою уникнення покарання, враховуючи його тяжкість, збільшує ймовірність ризику переховування обвинувачених від суду. Окрім того, існує ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки на даному етапі судового розгляду свідки ще не допитані у судовому засіданні.

Доводи обвинувачених та захисників щодо зміни запобіжного заходу, суд вважає непереконливими і необґрунтованими, оскільки стороною захисту не доведено належними та допустимими доказами зміни всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, зменшення або зникнення ризиків, які обумовлювали обрання, а в подальшому і продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявність міцних соціальних зв`язків обвинувачених, позитивних характеристик як військовослужбовців, на думку суду, не можуть виступати безумовним фактом спростування або зменшення існуючих ризиків, оскільки під час вчинення інкримінованого їм кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини це також не стало стримуючим фактором для запобігання вчинення злочину.

Відтак, обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 331, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 у Збройних силах України на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 січня 2025 року включно.

Установити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання ОСОБА_6 під вартою є 11 січня 2025 року включно.

На підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України - розмір застави не визначати.

Клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 у Збройних силах України на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 січня 2025 року включно.

Установити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання ОСОБА_7 під вартою є 11 січня 2025 року включно.

На підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України - розмір застави не визначати.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 із тримання під вартою на запобіжний захід у виді застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів з визначенням певних обов`язків відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , ОСОБА_6 із тримання під вартою на запобіжний захід у виді застави з визначенням певних обов`язків відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання копії.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Повний текст ухвали буди складений та проголошений 15 листопада 2024 року об 11 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1