Провадження №: 1-кс/755/2257/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" липня 2024 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання старшого слідчого-криміналіста 3 відділу СУ ГУ СБ України в АР Крим ОСОБА_3 , погоджене з прокурором з питань захисту інтересів дітей, протидії домашньому насильству та протидії порушення прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000110 та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Білогірськ АР Крим, громадянки України, документованої паспортом ЕТ123720, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

слідчого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

І. Суть питання, що вирішується, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

24.06.2024 року старший слідчий-криміналіст 3 відділу СУ ГУ СБ України в АР Крим ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором з питань захисту інтересів дітей, протидії домашньому насильству та протидії порушення прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000110 відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України.

24.06.2024 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу було визначеного головуючого - слідчого суддю ОСОБА_1 та передано матеріали клопотання.

ІІ. Зміст клопотання слідчого, погодженого з прокурором.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що у період 19-22 лютого 2014 року, Російська Федерація (далі - РФ), використовуючи загострення політико-соціальної напруженості в Україні як привід для вторгнення на її суверенну територію, в порушення міжнародно-правових норм, у т.ч. Договору про дружбу, співпрацю та партнерство між Україною та Російською Федерацією (ратифікований Законом України №13/98-ВР від 14.01.1998 та Федеральним Законом РФ №42-ФЗ від 02.03.1999), Конституції України, із застосуванням кадрових військових підрозділів своїх збройних сил, а також підконтрольних уряду РФ проросійських політичних та інших організацій та об`єднань, вчинила захоплення адміністративних будівель органів державної влади України в Автономній Республіці Крим, блокування українських військових частин, а також організацію і проведення незаконного «референдуму щодо самовизначення Криму» на території АР Крим, із заздалегідь відомим та підконтрольним РФ результатом, який в подальшому став формальною підставою для прийняття незаконного рішення про включення до складу РФ території АР Крим і міста Севастополя на правах суб`єктів федерації.

Внаслідок збройної агресії з боку РФ із 20.02.2014 року на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя військовослужбовцями збройних сил РФ встановлено ефективний контроль як над територією Кримського півострова, так і за діяльністю розташованих там органів влади, чим фактично здійснено тимчасову окупацію вказаної території України.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року, зокрема ст.ст 1-3 визначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя є тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії РФ з 20 лютого 2014 року.

З метою реалізації політики окупації та остаточного приєднання тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополь до складу РФ, а також придушення спротиву проукраїнського населення Криму, вищим керівництвом РФ було прийнято низку «законів та підзаконних нормативних актів», якими незаконно створено так звані судові, правоохоронні органи та органи місцевого самоврядування Республіки Крим.

Так, 24 лютого 2022 року, у зв`язку з відкритим військовим вторгненням РФ в Україну, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Президент України видав Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про введення військового стану в Україні» №2002-ІХ від 24.02.2022 та строк дії якого продовжувався відповідними Указами Президента до теперішнього часу.

Разом з цим встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч чинному законодавству України, 22.04.2015 року, перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, зареєструвалась відповідно до законодавства РФ як приватний підприємець « ОСОБА_5 » (рос. - индивидуальный предприниматель «Тычина Татьяна Владимировна», юридический адрес: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ).

В подальшому, в період часу з 28.06.2023 по 07.07.2023 року, ОСОБА_5 , будучи обізнаною про необхідність реєстрації на порталі РФ щодо державних закупівель відповідно до федерального закону РФ №44-Ф3 від 05.04.2013 «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственных и муниципальных нужд» з метою організації провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором та незаконними органами влади створеними на тимчасово окупованій території, здійснила реєстрацію ПП « ОСОБА_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3

Зазначений сайт, відповідно до інформації, розміщеної на ньому, «предназначен для обеспечения свободного доступа к полной и достоверной информации о контрактной системе закупок и закупках товаров, работ, услуг отдельными видами юридических лиц, а так же для формирования, обработки и хранения такой информации».

Також на сайті відзначено, що «Порядок размещения информации на Официальном ЕИС и ее содержание регламентируется Федеральным законом от 05.04.2013 №44-Ф3 «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственных и муниципальных нужд» и федеральним законом РФ від 18.07.2011 №223-Ф3 «О закупках товаров, работ, услуг отдельными видами юридических лиц», а так же существующими подзаконными актами (http://zakupki.gov.ru)».

ОСОБА_5 , добровільно, з власної ініціативи, знаючи, що контрагентами у таких договорах є бюджетні підприємства, установи та організації країни-агресора - РФ, діючи без довіреності від імені юридичної особи ПП « ОСОБА_5 », усвідомлюючи та достовірно знаючи про факт тимчасової окупації АР Крим та міста Севастополя та заборону здійснення будь-якої господарської діяльності у співпраці з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави- агресора, перебуваючи на тимчасово окупованій території України, у м.Білогірськ, уклала контракт №001/160 ИКЗ 2825244 від 18.07.2023 з т.зв. «Федеральным казенным учреждениям «Исправительная колония №2 Управления Федеральной службы исполнения наказаний по Республике Крым и г.Севастополю» (юридический адрес: 298330, Республика Крым, АДРЕСА_4 ) щодо поставки спліт-системи (кондиціонери) з монтажем та введенням в експлуатацію, на загальну суму 184566,69 рос. руб.

Відповідно до федерального закону «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственных и муниципальных нужд» №44-ФЗ від 05.04.2013, спільно підписаний з службовими особами т.зв. «Федеральным казенным учреждениям «Исправительная колония №2 Управления Федеральной службы исполнения наказаний по Республике Крым и г.Севастополю» контракт передбачав постачання спліт-системи (кондиціонери) з монтажем та введенням в експлуатацію на протязі 20 робочих днів з моменту подачі заявки Замовником.

Згідно акту прийому-передачі товару від 14.08.2023, ПП « ОСОБА_5 », виконала умови контракту укладеного із т.зв. ««Федеральным казенным учреждениям «Исправительная колония №2 Управления Федеральной службы исполнения наказаний по Республике Крым и г.Севастополю» та здійснила постачання спліт-системи (кондиціонери) з монтажем та введенням в експлуатацію на загальну суму 184566,69 рос. руб., чим довела свій злочинний умисел, направлений на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, до кінця.

Вказане підтверджується наявністю інформації, розміщеної у відкритому доступі в інформаційно-телекомунікаційній мережі інтернет на «Официальном сайте единой информационной системы в сфере закупок».

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України - колабораційна діяльність, тобто провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Згідно з ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст.276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

22.03.2024 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 , особисто не вручено, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

26.03.2024 року в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, було опубліковано повідомлення про підозру громадянці України ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України та повістку про виклик останньої до СУ ГУ СБУ в АР Крим на 01.04.2024, 02.04.2024 та 03.04.2024 в період часу з 09 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. для вручення письмового повідомлення про підозру та проведення інших слідчих (процесуальних) дій.

Однак, остання на виклик не з`явилася та не повідомила про причини свого неприбуття, жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надала. У зв`язку із викладеним, у органу досудового розслідування існують вагомі підстави вважати, що остання переховується від органу досудового розслідування та суду.

Відповідно до відомостей ДПС України щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями України, громадянкою України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу з 01.01.2019 по 29.05.2024 року в Базі даних не виявлено.

09.04.2024 року ОСОБА_5 оголошено у розшук. Здійснення розшукових заходів доручено співробітникам 2 управління ГУ «Д» ДЗНД СБ України.

На думку слідчого, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: повідомлення заступника начальника ГУ «Д» ДЗНД СБ України, про вчинене кримінальне правопорушення; рапортом старшого оперуповноваженого на ОВО 2 сектору 4 відділу 2 управління ГУ «Д» ДЗНД СБ України про виявлене кримінальне правопорушення; протоколами оглядів від 21.03.2024, 17.06.2024; повідомленням ОСОБА_5 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На даний час у кримінальному провадженні проведено всі можливі слідчі, а також негласні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення усіх суттєвих обставин та доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту, однак завершити досудове розслідування не виявляється за можливе, оскільки підозрювана ОСОБА_5 переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території АР Крим з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

На думку слідчого, матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 умисно переховується від слідства, прокуратури та суду на тимчасово окупованій території України - АР Крим, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин. Притягнути ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінальним процесуальним законодавством, неможливо.

Враховуючи, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, те, що вона умисно та безпідставно ухиляється від явки на виклики слідчого та прокурора, переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошена у державний розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України - АР Крим, з метою виконання завдань кримінального судочинства, щоб кожний, хто вчинив злочини проти основ національної безпеки України, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, орган досудового розслідування вважає, що з метою притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, у вказаному кримінальному провадженні необхідно провести спеціальне досудове розслідування.

Враховуючи викладене, слідчий просить суд задовольнити клопотання та винести ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000110 від 02.04.2024 року відносно підозрюваної ОСОБА_5

ІІІ. Позиція сторін кримінального провадження в судовому засіданні з розгляду клопотання слідчого.

1.Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, просив суд його задовольнити.

2.Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

3. На виконання вимог ст.135 КПК України, судом було розміщено повістки про виклик до суду для розгляду даного клопотання підозрюваної ОСОБА_5 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та Дніпровського районного суду м.Києва, а також вручено її захиснику.

ІV. Положення закону, яким керувався слідчий суддя.

Згідно ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч.5 ст.139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Відповідно до статті 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258-6, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно зі статтею 297-2 КПК України з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді має право звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором.

У клопотанні про здійснення спеціального досудового розслідування з підстав, передбачених цим Кодексом, крім передбачених абзацом другим частини другої статті 297-1 цього Кодексу, зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини;

4) відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук;

5) виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності;

6) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

Відповідно до статті 297-3 КПК України клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування розглядається слідчим суддею не пізніше десяти днів з дня його надходження до суду за участі особи, яка подала клопотання, та захисника.

Якщо підозрюваний самостійно не залучив захисника, слідчий суддя зобов`язаний вжити необхідних заходів для залучення захисника.

Слідчий суддя, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог статті 297-2 цього Кодексу, повертає його прокурору, слідчому, про що постановляє ухвалу.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя має право за клопотанням сторін кримінального провадження або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування.

Згідно з статтею 297-4 КПК України під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

За наслідками розгляду клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає мотиви задоволення або відмови у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування.

Відомості щодо підозрюваних, стосовно яких слідчим суддею постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування, невідкладно, але не пізніше 24 годин після постановлення ухвали, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань і публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

V. Підстави здійснення спеціального досудового розслідування, мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, та висновки суду.

Вислухавши доводи слідчого щодо наявності підстав для здійснення спеціального досудового розслідування? доводи та пояснення захисника, а також дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судом було встановлено, що 02.04.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України (кримінальне провадження №0000110).

Клопотання старшого слідчого-криміналіста 3 відділу СУ ГУ СБ України в АР Крим ОСОБА_3 , погоджене з прокурором з питань захисту інтересів дітей, протидії домашньому насильству та протидії порушення прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 , оформлене відповідно до вимог ст.297-2 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність здійснення спеціального досудового розслідування. Таким чином, слідчим виконані вимоги ст.297-2 КПК України.

У зв`язку з перебуванням ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території України та неможливістю вручення їй письмового повідомлення про підозру із вказаної підстави, 26.03.2024 року слідчим були опубліковані повідомлення про підозру та повістки про виклик в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

09.04.2024 року постановою слідчого підозрювану ОСОБА_5 оголошено у розшук, оскільки на даний момент під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваної невідоме.

Надані слідчому судді матеріали свідчать про те, що підозрювана ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

Водночас, обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй злочину, правильність кваліфікації її дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваної, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 могла вчинити інкриміноване їй кримінальне правопорушення.

При цьому, відповідно до оперативної інформації органу досудового розслідування підозрювана ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч.2 ст.281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваного в розшук.

Разом з тим, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ у справі «SEJDOVIC v. Italy» (№56581/00), згідно якої у випадках, коли обвинувачена у вчиненні кримінального правопорушення особа не була особисто повідомлена, то лише з її статусу втікача (latitante), обґрунтованого презумпцією з недостатньою фактологічною основою, не можна зробити висновок про те, що така особа відмовилася від свого права з`явитися до суду або захищати себе (див. Colozza, цит. в цій справі, §28). ЄСПЛ також мав нагоду зазначити, що перш ніж стверджувати про те, що обвинувачений імпліцитно, своєю поведінкою, відмовився від важливого права, передбаченого статтею 6 Конвенції, необхідно продемонструвати, що він міг би розумно передбачити наслідки своєї поведінки (див. Jones, цит. в цій справі) (пункт 87 рішення).

Водночас, у рішенні ЄСПЛ у справі «SOMOGYI v. Italy» (№67972/01), Високий Суд зазначив, що з урахуванням важливого місця права на справедливий суд у демократичному суспільстві (див., серед інших справ, «Delcourt v. Belgium», рішення від 17 січня 1970 року, Series A no.11, pp.14 - 15, §25 in fine) стаття 6 Конвенції покладає на кожен національний суд обов`язок перевіряти, чи мав обвинувачений можливість бути поінформованим/ознайомленим із провадженням щодо нього, коли це оскаржується з підстав, які відразу не видаються явно необґрунтованими.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому, що інформування особи про порушене щодо неї обвинувачення є правовим актом такої важливості, що воно має здійснюватися згідно з вимогами матеріального та процесуального права, здатними гарантувати ефективне здійснення обвинуваченим своїх прав, про що, зокрема, свідчить підпункт (a) пункту 3 статті 6 Конвенції; розпливчастого та неофіційного повідомлення недостатньо (див. «T. v. Italy», цит. в цій справі, p. 42, § 28) (пункт 75 рішення).

З огляду на вищевказані вимоги міжнародних стандартів з дотримання прав людини, слідчий надав суду для долучення до матеріалів судового провадження протоколи огляду, зі змісту яких вбачається, що співробітниками ГУ СБ України в АР Крим опубліковані повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_5 в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в 2024 році, а також опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Враховуючи наведені прокурором обставини, які документально підтверджуються наданими слідчому судді матеріалами, слід констатувати, що органом досудового розслідування було вжито вичерпних заходів для повідомлення підозрюваній ОСОБА_5 про розгляд клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, останній було направлено відповідні повідомлення усіма можливими та відомими органу досудового розслідування засобами зв`язку, що свідчить про те, що ОСОБА_5 відомо про здійснення щодо неї кримінального провадження та необхідність явки до суду.

Крім того, встановлено, що остання постійно проживає на тимчасово окупованій території України в АР Крим, оголошена у розшук.

Вказані обставини свідчать про факт переховування підозрюваної ОСОБА_5 від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000110 від 02.04.2024 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України.

При цьому приймаючи рішення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 від 02.04.2024 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, слідчий суддя враховує, що неможливість проведення досудового розслідування in absentia може паралізувати проведення кримінального провадження, оскільки це може призвести, наприклад, до спливу строку давності у кримінальному провадженні, а тому за конкретних обставин цієї справи, враховуючи, що тяжкість злочину, про який йдеться, є співмірною із значним суспільним інтересом у відправленні правосуддя, проведення такого розслідування за відсутності підозрюваного саме по собі не суперечитиме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ст.ст. 3, 9, 22, 36, 40, 42, 297-1, 297-2, 297-3, 297-4 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого-криміналіста 3 відділу СУ ГУ СБ України в АР Крим ОСОБА_3 , погоджене з прокурором з питань захисту інтересів дітей, протидії домашньому насильству та протидії порушення прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000110 відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000110, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2024 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Білогірськ АР Крим, громадянки України, документованої паспортом ЕТ123720, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України.

Роз`яснити, що у разі якщо підозрюваний, стосовно якого слідчим суддею постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування, затриманий або добровільно з`явився до органу досудового розслідування, подальше досудове розслідування щодо нього здійснюється із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду

м. Києва ОСОБА_1