Дата документу 14.08.2024 Справа № 334/6231/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/578/24Головуючий у 1-й інстанції - ОСОБА_1
Єдиний унікальний №334/6231/24Доповідач у 2-й інстанції - ОСОБА_2 .
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

14 серпня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02 серпня 2024 року про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

встановив

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02 серпня 2024 року за клопотанням слідчого до підозрюваного ОСОБА_3 строком на 60 днів застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

13.08.2024 року на адресу Запорізького апеляційного суду на вказане судове рішення надійшла апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_3 , викладена на недержавній (російській) мові.

Ознайомившись з апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_3 , апеляційний суд вважає, що вона підлягає поверненню апелянту з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

У Рішеннях Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року №10-рп/99 та від 14 липня 2021 року №1-р/2021 зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.

Також ч.5 ст.10, п.4 ч.1 ст.92 Основного Закону регламентовано, що застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається виключно законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова. Частинами 1, 2 статті 14 передбачено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Згідно з ч.1 ст.29 КПК кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

Тобто суд як державний орган, а також його посадові особи при здійсненні своїх повноважень і в інших публічних сферах суспільного життя, зобов`язані використовувати лише державну мову. Це також стосується і прийняття до розгляду документів, складених лише українською мовою.

За таких обставин, при оскарженні до апеляційного суду судового рішення скарга має бути викладена українською мовою чи в перекладі на державну мову.

Це надає суду можливість зрозуміти її зміст, перевірити дотримання особою, яка подає апеляційну скаргу, положень ст.396 КПК і визначитися щодо прийняття скарги до провадження.

Натомість викладення скарги іноземною мовою є перешкодою у виконанні судом своїх обов`язків, визначених процесуальним законом.

Апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_3 є громадянином України, народився у м.Енергодарі Запорізької області, проживає в Україні. Більш того, під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підозрюваний був забезпечений захисником, а тому мав можливість реалізувати своє право на апеляційне оскарження через свого адвоката.

Положеннями ч.2 ст.422 КПК передбачено особливий порядок апеляційної перевірки ухвал слідчих суддів (у тому числі щодо застосування та продовження певних запобіжних заходів, обраних під час досудового розслідування). Так, особливість становлять: спрощений порядок подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду; скорочений строк апеляційного оскарження; обмежені строки розгляду апеляційної скарги.

Наведеними нормами не визначено можливості залишення без руху апеляційних скарг, поданих у порядку ст.422 КПК без додержання вимог, передбачених ст.396 КПК, а тому положення ч.ч.1, 2, п.1 ч.3 ст.399 КПК не можуть бути застосовані до таких апеляційних скарг.

Водночас викладене не виключає можливості повернення таких апеляційних скарг із передбачених п.п.2, 3, 4 ч.3 ст.399 КПК підстав.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 вересня 2022 року (справа №521/12324/18, провадження №51-5817кмо21) та від 18 листопада 2019 року (справа №686/24639/17, провадження №51-5496кмо18).

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи вищевикладені обставини, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_3 підлягає поверненню, оскільки складена недержавною (іноземною) мовою, що, в свою чергу, позбавляє суд можливості перевірити її на відповідність вимогам ст.396 КПК.

Згідно з ч.7 ст.399 КПК, повернення апеляційної скарги не позбавляє ОСОБА_3 права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження, а у разі пропуску такого строку, то із подачею відповідного клопотання про його поновлення.

Керуючись ст.399 КПК України, суд

ухвалив

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02 серпня 2024 року про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою повернути апелянту.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати підозрюваному ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_2