Справа № 442/5653/24
Провадження № 1-кс/442/1087/2024
УХВАЛА

про повернення клопотання про арешт майна

12 липня 2024 року місто Дрогобич Львівської області

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_2 , погодженого прокурором Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2024 за № 0000051, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області капітан поліції

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з клопотанням, погодженим прокурором Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , в якому просить накласти арешт на земельну ділянку із кадастровим номером :01:016:0047 площею 180 кв. м. в м. Стебнику по вул. Михайла Грушевського, що перебуває в комунальній власності Територіальної громади міста Дрогобича.

Клопотання вмотивоване тим, що Дрогобицькою окружною прокуратурою Львівської області в ході моніторингу публічної кадастрової карти та реєстру будівельної діяльності, встановлено можливий факт шахрайства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_4 та прокурор Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 будучи повідомленими про місце, дату та час судового засідання згідно ст. 135 КПК України, у таке не з`явилися. Разом з тим, зазначені слідчий та прокурор під час подання цього клопотання про арешт майна одночасно заявили про розгляд такого без їх участі.

Так, згідно з положеннями частинами 1, 3 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

В силу ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі статтями 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати такі аспекти як: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання клопотання про арешт майна має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Вимоги щодо порядку розгляду клопотання про арешт майна передбачені ст. 172 КПК України. Зокрема, частина 1 вказаної статті передбачає, що таке клопотання розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши подане клопотання, дослідивши долучені до нього копії документів та інші матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя зазначає, що в порушення вимог пункту 3 ч. 2 ст. 171 КПК України та всупереч вказаним вимогам у клопотанні не зазначено відомості про власників чи володільців майна, їх засоби зв`язку, що позбавляє слідчого суддю можливості здійснити їх виклик та розглянути вказане клопотання у відповідності до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю власників майна.

Як вбачається з матеріалів даного судового провадження, підозру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2024 за № 0000051, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, нікому не оголошено.

За правилами частин 1-3 статті 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з наведених положень КПК України, слідчий суддя вважає, що власники зазначеного майна на даному етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні беруть участь у статусі третіх осіб, що обумовлено необхідністю звернення з подібним клопотанням про арешт майна не слідчим, а прокурором, як того вимагає норма ч. 2 ст. 64-2 КПК України, вочевидь порушення чого, повинно бути підставою для постановлення процесуального рішення, передбаченого ч. 3 ст. 172 КПК України, а саме про повернення прокурору матеріалів клопотання.

Разом із тим, до матеріалів справи не долучено постанову слідчого про визнання вказаної земельної ділянки речовим доказом.

Таким чином, згідно з приписів ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Беручи до уваги наведене, прокурору необхідно усунути недоліки поданого слідчим клопотання про арешт майна третіх осіб, зокрема дане клопотання прокурору слід безпосередньо подати його в Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Керуючись статтями 100, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_2 , погодженого прокурором Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2024 за № 0000051, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, - повернути прокурору Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та встановити строк у сімдесят дві години для усунення недоліків цього клопотання, наведених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити прокурору Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , що в силу приписів ч. 2 ст. 172 КПК України, після спливу встановленого суддею строку та у разі не усунення недоліків клопотання про арешт майна третіх осіб, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню.

Копію ухвали слідчого судді не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати слідчому для відома та прокурору для виконання.

Ухвала, в силу приписів ст. 309 КПК України, оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_5