печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, що подала скаргу, адвоката: не з`явився,

слідчого: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001013 від 28.07.2022 ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001013 від 28.07.2022.

В обґрунтування скарги зазначає, що 18.05.2023 слідчим слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами вказаного обшуку було вилучено мобільний телефон «Sumsung» модель пристрою SMA 515F, мобільний телефон «Sumsung» модель пристрою SM-В350Е, системний блок «Antec». Вказане майно не має жодного відношення до кримінального провадження.

В судове засідання особа, яка подала скаргу - ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. На адресу суду надійшли письмові заперечення проти задоволення скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки, особа, що звернулася зі скаргою та слідчий про день, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, враховуючи принцип диспозитивності та скорочені строки розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу на підставі наявних матеріалів.

Згідно ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги, заперечення слідчого, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Згідно п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

З матеріалів скарги слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 28.07.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001013.

У рамках вказаного провадження, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.05.2023 у справі №757/18186/23-к проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами вказаного обшуку було вилучено мобільний телефон «Sumsung» модель пристрою SMA 515F, мобільний телефон «Sumsung» модель пристрою SM-В350Е, системний блок «Antec».

Як визначено у ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, тимчасово вилученим майном вважаються лише речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Разом з тим, матеріали скарги не місять копії протоколу обшуку складеного за результатами проведення вказаної слідчої дії та переліку майна, що було вилучено під час проведення вказаного обшуку та ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, що позбавляє слідчого суддю можливості здійснити перевірку обґрунтованості наведених у скарзі доводів та надати їм правову оцінку.

Частиною 1 статті 26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що особою, яка подала скаргу, не надано доказів вилучення майна та інших обставин, на які вона посилається в обґрунтування доводів скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001013 від 28.07.2022, задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 160-166, 167, 168, 170-174, 236, 303, 306, 307, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001013 від 28.07.2022- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1