ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

31 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Вінниця, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 365 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло вищевказане клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000220 від 01.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про телекомунікації» від 18.11.2003 № 1280-IV, споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані дотримуватися «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема не допускати використання на комерційній основі кінцевого обладнання та абонентських ліній для надання телекомунікаційних послуг третім особам.

Відповідно до п. п. 2, 4, 5, 5-1, 10, 13, 14 ч. 36 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295 (далі Правила), споживачі зобов`язані: використовувати кінцеве обладнання, що має документ про відповідність технічним вимогам та/або вимогам інших нормативно-правових актів у сфері телекомунікацій; не допускати дій, що можуть перешкоджати безпечній експлуатації телекомунікаційних мереж, підтримці цілісності та взаємодії таких мереж, захисту їх інформаційної безпеки, електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, ускладнювати чи унеможливлювати надання послуг іншим споживачам; не допускати використання на комерційній основі кінцевого обладнання та абонентських ліній для надання послуг третім особам; не здійснювати несанкціонованого втручання в роботу та/або використання телекомунікаційних мереж; дотримуватись інструкцій, правил (порядку) користування кінцевим обладнанням; не фальсифікувати мережеві ідентифікатори, не використовувати неіснуючі мережеві ідентифікатори або так, що належать особам, не здійснювати підробку (дублювання) ідентифікаційних карток, електронного коду (ідентифікатора) кінцевого обладнання та/або перепрограмування ідентифікаційних карток; не здійснювати зловмисні виклики, не замовляти, не пропонувати розсилання та не розповсюджувати спам.

Інформаційна безпека стан захищеності життєво важливих інтересів людини і громадянина, суспільства і держави, при якому запобігається завдання шкоди через неповноту, несвоєчасність і недостовірність поширюваної інформації, порушення цілісності та доступності інформації, несанкціонований обіг інформації з обмеженим доступом, а також через негативний інформаційно-психологічний вплив та умисне спричинення негативних наслідків застосування інформаційних технологій.

Статтею 1 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах» від 05.07.1994 № 80/94-ВР визначено, що несанкціоновані дії щодо інформації в системі - це дії, що провадяться з порушенням порядку доступу до цієї інформації, установленого відповідно до законодавства.

Пунктом 13 частини 36 Правил передбачено, що споживачі зобов`язані не фальсифікувати мережеві ідентифікатори, не використовувати неіснуючі мережеві ідентифікатори або такі, що належать іншим особам, не здійснювати підробку (дублювання) електронного коду (ідентифікатора) кінцевого обладнання. Таким чином, свідома заміна ІМЕІ є перекрученням (підробкою) інформації про кінцевого абонента та його обладнання. Перекручення інформації (підробка, надання недостовірних даних) про кінцевого абонента впливає на достовірність даних, щодо ідентифікації абонента та його обладнання, які зберігаються в білінгових системах (автоматизована система обліку наданих послуг, їх тарифікації і виставляння рахунків для оплати. У сфері телекомунікацій білінг офіційно іменується «Автоматизована Система Розрахунків» (АСР)) операторів мобільного зв`язку.

Крім того, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, зокрема Указом Президента України від 05 лютого 2024 року № 49/2024 строк дії воєнного стану продовжено в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб та Указом Президента України від 06 травня 2024 року № 271/2024, строк дії воєнного стану продовжено в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, та діє до тепер.

ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у 2023 році, точної дати не встановлено, через всесвітню мережу Інтернет дізнались про те, що за допомогою попередньо налаштованого комп`ютерного програмного забезпечення «SimСlient», електронно-обчислювальних машин комп`ютерів, SIM-банків та SIM-карт постачальників послуг мобільного зв`язку, підключених в єдину всесвітню мережу Інтернет, за відповідну плату можливо надавати в оренду російському онлайн-сервісу «https://smshub.org» з ІР-адресою 172.66.40.175 що розміщена в АДРЕСА_3 , віртуальні мобільні номери телефонів.

В цей момент у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник спільний злочинний умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних мереж мобільних операторів з метою отримання прибутку.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем та мереж електрозв`язку ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , у невстановленому місці, дату та час, однак не пізніше 01.05.2024 придбали 7 SIM-банків з функцією зміни ІМЕІ (International Mobile Equipment Identity - міжнародний ідентифікатор мобільного обладнання) на 32 плати розширення (кожна з яких має індивідуальний ІМЕІ) для сім-карт оператора мобільного зв`язку з можливістю їх «гарячої» заміни. Після цього, ОСОБА_4 через месенджер «Telegram» зв`язався із невстановленою особою під нік-неймом « ОСОБА_8 », яка являється адміністратором російського онлайн-сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та виявив бажання співпрацювати з ними, повідомивши про наявність у нього SIM-банків з функцією зміни ІМЕІ на 32 плати розширення, на що невстановлена особа під нік-неймом « ОСОБА_8 » погодилась і повідомила ОСОБА_4 що йому потрібно створити свій кабінет та електронну адресу для роботи із ним, а також налаштувати вказане обладнання та надіслала в чат детальну інструкцію.

Окрім того, ОСОБА_7 , контактуючи із невстановленою особою під нік-неймом « ОСОБА_8 », яка являється адміністратором російського онлайн-сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », отримала аналогічну інструкцію.

З метою унеможливлення блокування його діяльності операторами мобільного зв`язку та приховання своєї діяльності, ОСОБА_4 повинен був здійснювати систематичну заміну сім-карт в SIM-банках та підміну міжнародних ідентифікаторів мобільного обладнання (ІМЕІ) в платах розширення для сім-карт.

Окрім цього, ОСОБА_4 повинен був поміщувати сім-карти мобільного операторів стільникового зв`язку в SIM-банки та за допомогою програмного забезпечення «SimСlient» здійснювати налаштування надходження отриманих даних від оператора мобільного зв`язку на сервера російського онлайн-сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

На виконання наданих інструкцій російського онлайн-сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_4 , використовуючи персональний комп`ютер із встановленим твердотільним накопичувачем марки «Kingston» об`ємом 500 Gb, 10.01.2024 о 23:15 год., на веб-ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » створив свій особистий кабінет з використанням поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_3 » для подальшої роботи. ОСОБА_7 здійснила аналогічні дії.

Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних мереж, та на виконання наданих інструкцій для роботи з російським онлайн-сервісом «https://smshub.org», ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на трьох персональних комп`ютерах умисно встановили програмне забезпечення «SimСlient», під`єднали до них SIM-банки з функцією зміни ІМЕІ на 32 плати розширення, підключили до мережі Інтернет, та за допомогою WI-FI роутера «Mercusys MR70X» з IP-адреси НОМЕР_1 (провайдер ТОВ «ТРК ЕВЕРЕСТ»), у період часу із 01.05.2024 по 05.07.2024 розпочали роботу з російським онлайн-сервісом «https://smshub.org» за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , не маючи при цьому дозволу компаній ПрАТ «Київстар», ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «ВФ Україна» на використання ідентифікаційних телекомунікаційних карток з присвоєним унікальним абонентським номером (сім-карток) в телекомунікаційному обладнанні (такі як SIM-банк), чим порушили п. 13 ч. 36 Правил.

Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , спільно, періодично здійснювали придбання сім-карток українських мобільних операторів ПрАТ «Київстар», ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «ВФ Україна та в подальшому забезпечували їх своєчасну заміну в SIM-банках для функціонування т.зв. «ботоферми», котру за матеріальну вигоду надавали у користування російському онлайн-сервісу «https://smshub.org», який здає в оренду віртуальні мобільні ідентифікатори для реєстрації облікових записів, у т.ч. фейкових, на різноманітних Інтернет-платформах, соціальних мережах для негативного впливу на інформаційний простір, як регіону так і держави загалом, тощо.

При цьому, ОСОБА_4 знав та усвідомлював, що своїми діями він здійснює незаконне втручання в роботу телекомунікаційних мереж, що порушує встановлений порядок маршрутизації.

Пунктом 3 Правил передбачено, що несанкціонованим втручанням в роботу та/або використання телекомунікаційних мереж є зокрема дії, що зафіксовані актом про порушення правил надання і отримання телекомунікаційних послуг і призвели до витоку, втрати, підробки, блокування, перекручення чи знищення інформації.

Згідно висновку телекомунікаційної експертизи встановлено, що функціональним призначенням наданих на дослідження SIM-банків з 32 платами розширення є здійснення керування значною кількістю сім-карт з їх можливістю «гарячої» заміни та автоматичної зміни/підміни ІМЕІ.

Відповідно до нормативних документів Європейського інституту телекомунікаційних стандартів (ETSI), IMEI це унікальний номер, який присвоюється кожному мобільному пристрою окремо. Тобто, кожен мобільний термінал (телекомунікаційне обладнання, яке має GSM модуль) може мати лише один унікальний ІМЕІ.

Таким чином, підміна ІМЕІ є перекрученням (підробкою) інформації про кінцевого абонента та його обладнання, а отримання інформації серверами, які знаходяться поза межами України, свідчить про доступ до неї фізичних та/або юридичних осіб, що не мають права доступу до неї, та є витоком інформації.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_7 російський онлайн-сервіс «https://smshub.org» отримав можливість здобувати інформацію, підробляти її, блокувати, спотворювати процес обробки інформації, тобто негативно впливати на інформаційний простір та заподіювати шкоду інформаційній безпеці України.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниці, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, раніше не судимий.

31 жовтня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

Протоколами за результатами проведення негласних слідчих дій;

Протоколом обшуку;

Речовими доказами;

Протоколами огляду речових доказів;

Висновком судової телекомунікаційної експертизи;

Листом ДП «Український Державний центр радіочастот» ;

а також іншим матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує та, у випадку визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, міра покарання передбачає позбавлення волі на строк від 10 до 15 років.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою створення сприятливих для себе умов та спотворення ще не досліджених судом доказів.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, слідчому судді пояснила, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, а також зменшити розмір застави.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, а також матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, перебуває у цивільному шлюбу, утримує малолітню дитину, хворіє потребує лікування.

Органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи обставини кримінального правопорушення та тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, особи підозрюваного ОСОБА_4 , йому необхідно визначити заставу, яка буде гарантувати виконання останнім покладених на нього обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 400 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Затримати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в залі суду, відразу після проголошення даної ухвали слідчого судді.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 29 грудня 2024 року (час рахувати відповідно до протоколу затримання).

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 29 грудня 2024 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 будуть покладені наступні обов`язки:

прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатись з населеного пункту, а саме м. Вінниці, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

утриматись від спілкування особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи що дають право на виїзд з України.

Якщо ОСОБА_4 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, в такому разі контроль за виконанням ухвали в частині виконання покладених на підозрюваного обов`язків покласти на слідчого, який провадить досудове розслідування кримінального провадження.

Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, але в межах строку досудового розслідування.

Організацію затримання підозрюваного ОСОБА_4 та складання протоколу затримання покласти на старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

Контроль за проведенням належного затримання підозрюваного ОСОБА_4 покласти на прокурора ОСОБА_3 ..

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_9