ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 555/1766/24

31 жовтня 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Костопіль обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Іванівка, Березнівського району Рівненської області, житель АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, учасника бойових дій, на утриманні має 2 (двох) неповнолітніх дітей, відповідно до вимог ст. 89 КК України не судимий, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_3 19 червня 2024 року приблизно о 13 годині 05 хвилин, знаходячись поблизу місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи умисел на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху з метою порушення громадської безпеки на території Соснівської селищної ради Рівненського району Рівненської області, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , з метою порушення нормального ритму роботи та функціонування вищевказаного органу державної влади, шляхом здійснення телефонного дзвінка з мобільного телефону марки «Nokia» моделі «1208» ІМЕІ: НОМЕР_1 з абонентським номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 , повідомив на лінію «112» завідомо неправдиву інформацію, про те, що він має намір підірвати будівлю, що забезпечує діяльність органу державної влади, а саме Соснівську селищну раду Рівненського району Рівненської області.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст.259 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, які загрожують загибеллю людей, якщо об`єктами завідомо неправдивого повідомлення стали будівлі, що забезпечують діяльність органів державної.

31 жовтня 2024 року між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_6 та його захисником - адвокатом ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку подано до суду для затвердження.

В угоді про визнання винуватості від 31 жовтня 2024 року прокурор та обвинувачений виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст.259 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.

Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав вину у зазначеному злочині, зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторонами кримінального провадження узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 буде призначено покарання за ч.2 ст.259 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. На підставі ст. 75 КК України, сторони погодилися на звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч.2 ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згідний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості та просив затвердити її.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, захисника, які не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а також відсутні підстави для відмови у її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке виразилося у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, яке загрожувало загибеллю людей, об`єктами завідомо неправдивого повідомлення стали будівлі, що забезпечують діяльність органів державної, а тому її дії кваліфікує за ч.2 ст.259 КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 31 жовтня 2024 року між прокурором Березнівського відділу Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Згідно приписів ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Березнівського районного суду Рівненської області від 04 липня 2024 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно: мобільний телефон марки «Nokia» моделі «1208» ІМЕІ: НОМЕР_1 з абонентським номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 .

Враховуючи, що у застосуванні арешту відпала потреба, тому арешти, накладені ухвалою слідчого судді Березнівського районного суду Рівненської області від 04 липня 2024 року у справі №555/1370/24 на тимчасово вилучене майно, належить скасувати.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись 100, 314, 373, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, ст.ст.66,67, ч.2 ст.259 КК України, суд

ЗАСУДИВ:

Угоду про визнання винуватості від 24 листопада 2023 року по кримінальному провадженню №0000211 від 19.06.2024. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 259 КК України, укладену між прокурором Березнівського відділу Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України та призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пп. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

Після набрання вироком суду законної сили речові докази, а саме:

- мобільного телефону марки «Nokia» моделі «1208», чорного та сірого кольорів, ІМЕІ: НОМЕР_1 з абонентським номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 , який передано на зберігання до кімнати збереження речових доказів ВП №4 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області- повернути власнику ОСОБА_3

- оптичний диск CD-R з аудіозаписом повідомлення ОСОБА_3 на лінію служби "102" залишити при матеріалах справи

Арешт майна, накладений у справі №555/1370/24 ухвалою слідчого судді Березнівського районного суду Рівненської області від 04.07.2024 на - скасувати.

Накладений ухвалою слідчого судді Березнівського районного суду від 04.07.2024 арешт на майно: мобільний телефон марки «Nokia» моделі «1208», чорного та сірого кольорів, ІМЕІ: НОМЕР_1 з абонентським номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 - скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1