Справа № 132/1180/24
Провадження №1-кп/132/250/24
Вирок

Іменем України

02 серпня 2024 року місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження № 132/1180/24, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 від 29 січня 2024 року, за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Калинівка Вінницької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 - 28 січня 2024 року в обідній час разом із ОСОБА_10 прийшли до занедбаного приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , для спільного вживання алкогольних напоїв. Перебуваючи у приміщенні зазначеного будинку, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спільно вживали алкогольні напої, під час чого, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, між ними виникла словесна суперечка, під час якої ОСОБА_9 вирішив заподіяти смерть ОСОБА_10 . Реалізуючи даний намір, ОСОБА_9 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи, передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_10 , взяв до своїх рук фрагмент деревини, та прикладаючи значну фізичну силу, завдав ним численних ударів ОСОБА_10 в ділянку голови, заподіявши йому тілесні ушкодження. Вподальшому, ОСОБА_9 реалізовуючи свій намір, взяв до рук фрагмент скла, який знаходився у одній із кімнат вище зазначеного будинку, та здійснив один удар в область живота ОСОБА_10 . Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_10 помер на місці події. Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 12 від 03.05.2024 року, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 , виявлено сполучну травму тіла, відкриту черепно-мозкову травму, рани на обличчі та волосяній частині голови з крововиливами в м`які тканини, скалковий перелом кісток мозкового черепа з переходом на основу черепа, травматичне руйнування речовини тім`яної та скроневої долей головного мозку, відкритий перелом кісток носа, мозку, закритий уламковий перелом правої виличної кістки, перелом верхньої та нижньої щелепи, синці в очних ділянках, закрита тупа травма грудної клітини, перелом ребер з обох сторін по декільком анатомічних лініям, з крововиливами в місцях переломів, колото-різана рана живота, садна лівої нижньої кінцівки. Вказані травми виникли від дії тупого(-их) твердого(-их) предмету(предметів) безпосередньо перед смертю, мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент спричинення, та стоять в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю. Проникаюча колото-різана рана живота виникла від дії предмета (предметів), що мав колюче-ріжучі властивості, мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження як небезпечного для життя у момент заподіяння (п.2.1.3к Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року). Виявлені садна лівої нижньої кінцівки, які виникли від дії тупого(-их) твердого(-их) предмету(предметів), мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_10 не стоять. Причиною смерті ОСОБА_10 стала сполучна травма тіла. Важкість травми, отриманої ОСОБА_10 , а саме багатоуламкового перелому кісток склепіння черепу з переходом на основу та руйнування речовини головного мозку, вказує на те, що смерть ОСОБА_10 настала безпосередньо після нанесення даного ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_9 , в судовому засіданні при розгляді справи, неодноразово змінював свої покази, спочатку пояснював, що 28.01.2024 року в обідній час він разом із своїм знайомим ОСОБА_10 прийшли до занедбаного будинку, розташованого по АДРЕСА_3 , де в присутності ще двох інших осіб вживали спиртне. Після того, як він залишився з ОСОБА_10 . вдвох, між ними виник словесних конфлікт, під час якого ОСОБА_10 почав йому погрожувати, при цьому тримав в рухах фрагмент розбитого скла. Під час нападу на нього, він вибив з рук ОСОБА_10 цей фрагмент скла, та намагався від нього втекти. Однак, ОСОБА_10 його наздогнав, та при висловленні погрози про завдання удару фрагментом розбитого скла, замахнувся останнім в його сторону. В цей момент, з метою відвернення нападу, він наніс ОСОБА_10 два удари кулаками рук в область голови, та намагався нанести удар ногою в живіт. Проте, попав по руці ОСОБА_10 , в якій знаходився фрагмент розбитого скла, який від цього удару увійшов в живіт останнього. ОСОБА_10 впав на підлогу та почав кричати від болю, а він взявши дерев`яну колоду, яка знаходилась поруч, наніс нею ОСОБА_10 декілька ударів в область голови, після чого ОСОБА_10 замовк. Переконавшись у тому, що ОСОБА_10 помер, він закрив йому очі, накинув на нього куртку, та залишив місце вчинення злочину. Однак дані покази ОСОБА_9 змінив після дослідження письмових доказів у справі, зазначивши, що в дійсності, ОСОБА_10 на нього не нападав та не погрожував, натомість під час вживання спиртного та словесної суперечки із ОСОБА_10 , у нього виник умисел на вбивство останнього. З цією метою, він взяв до рук фрагмент деревини, яким завдав численних ударів ОСОБА_10 в ділянку голови, після чого взявши фрагмент розбитого скла, який знаходився в кімнаті будинку, наніс ним один удар в область живота ОСОБА_10 , від чого той помер на місці.

Згідно матеріалів кримінального провадження, будь-які особи із заявами про залучення їх до провадження як потерпілих не зверталися, та такими під час досудового розслідування та судового розгляду, не визнавались.

Вина ОСОБА_9 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, повністю доведена безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом огляду місця події, складеним 29.01.2024 року старшим слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_11 , та ілюстрованими фототаблицями, які є невід`ємними додатками до нього, згідно яких було оглянуте місце вчинення кримінального правопорушення, а саме занедбане приміщення будинку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де були виявлені сліди кримінального правопорушення, зокрема виявлений труп ОСОБА_10 , зафіксоване його розташування, положення і слідова інформація. В ході проведеного невідкладного обшуку за цією ж адресою, який був легалізований ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_12 від 31.01.2024 року у справі № 127/3173/24 (номер провадження 1-кс/127/1395/24), були виявлені та вилучені: мобільний телефон марки (моделі) «MKTEL»; змиви РБК (із підлоги, поверхні стіни, підвіконника); пластикові стаканчики із слідами РБК; фото слідів взуття; одна пляшка з-під алкоголю марки «Nemiroff» із слідами РБК; дві скляні пляшки з-під алкоголю марки «Nemiroff»; фрагмент деревини із слідами РБК; куртка синього кольору із слідами РБК; пляшка із маркуванням «Coca-Cola», об`ємом 0,5л., із слідами РБК; металева пляшка із маркуванням «Pepsi», об`ємом 0,33л.; скляна пляшка із маркуванням «Козацька рада», об`ємом 0,5л., запальничка синього кольору; прозора пластикова ємкість; картонна пляшка з-під соку із маркуванням «Наш сік»; шість недопалків; пляшка з-під води із маркуванням «Караван», об`ємом 0,5л.; пачка з-під цигарок із маркуванням «Oskar»; скляна пляшка із маркуванням «Хлібний дар», об`ємом 0,5л.; фрагмент скла із слідами РБК; фрагмент паперу із слідами РБК; пачка сирників, які згідно постанови старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_13 від 30.01.2024 року, визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні, на які ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_14 від 31.01.2024 року у справі № 127/3177/24 (номер провадження 1-кс/127/1399/24), накладено арешт;

- протоколом огляду місця події, складеним 29.01.2024 року слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_15 , та відеозаписом, який є невід`ємним додатком до нього, згідно яких був проведений невідкладний обшук за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , який був легалізований ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_12 від 31.01.2024 року у справі № 127/3178/24 (номер провадження 1-кс/127/1400/24), під час якого були виявлені та вилучені: штани сірого кольору зі слідами РБК; два змиви РБК з підлоги ванної кімнати; посвідчення УБД та військовий квиток на ім`я ОСОБА_9 , які згідно постанови слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_15 від 29.01.2024 року, визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні, на які ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_16 від 31.01.2024 року у справі № 127/3182/24 (номер провадження 1-кс/127/1403/24), накладено арешт;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складеним 29.01.2024 року старшим слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_11 , згідно якого, ОСОБА_9 був затриманий 29.01.2024 року о 20год.04хв. безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, за наявності сукупності очевидних ознак, які вказували на його причетність до його вчинення, у якого були вилучені: куртку чорного кольору із маркуванням «Audsa Expedition»; шапку чорного кольору; кросівки чорного кольору марки «Adidas kamanda»; та мобільний телефон марки (моделі) «Redmi», які згідно постанови старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_13 від 29.01.2024 року, визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні, на які ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_14 від 01.02.2024 року у справі № 127/3198/24 (номер провадження 1-кс/127/1414/24), накладено арешт;

- протоколом огляду трупа, складеним 30.01.2024 року старшим слідчим слідчого відділу відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_17 , та ілюстрованими фототаблицями, які є невід`ємними додатками до нього, згідно яких, в приміщенні моргу КП «Калинівська центральна районна лікарня» Калинівської міської ради, був оглянутий труп ОСОБА_10 , на якому були виявлені та зафіксовані тілесні ушкодження. За результатами проведеного огляду вилучено фрагмент скла; куртку чорного кольору; чоботи червоного кольору; штани чорного кольору; футболку синього кольору; труси чорного кольору; шкарпетки чорного кольору; піднігтьові пластини з правої та лівої руки; дактилокарту трупу; змиви рук, які згідно постанови старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_13 від 30.01.2024 року, визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні;

- висновком експерта № 114, складеним 05.02.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-імунологом відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_18 , згідно якого, кров потерпілого ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В за ізосерологічною системою АВО;

- висновком експерта № 115, складеним 07.02.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-імунологом відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_18 , згідно якого, кров підозрюваного ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В за ізосерологічною системою АВО;

- висновком судово-психіатричного експерта № 81, складеного 12.02.2024 року комісією Вінницької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» у складі: провідного експерта ОСОБА_19 та експерта ОСОБА_20 , згідно якого, ОСОБА_9 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв психічні розлади у вигляді розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (F10.2). ОСОБА_9 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії або керувати ними. ОСОБА_9 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, за своїм психічним станом повною мірою міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час у ОСОБА_9 виявлені психічні розлади у вигляді розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (F10.2). В теперішній час ОСОБА_9 за своїм психічним станом здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_9 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує;

- висновком експерта № 122, складеним 12.02.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-імунологом відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_18 , згідно якого, в плямах на шматку паперу, вилученому при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_3 , встановлено наявність крові людини, походження якої він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- висновком експерта № 128, складеним 12.02.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-імунологом відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_18 , згідно якого, в плямах на марлевому тампоні зі змивом РБК з підвіконня, вилученому при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_3 , встановлено наявність крові людини, походження якої він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- висновком експерта № 175, складеним 12.02.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-імунологом відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_18 , згідно якого, в плямах на шматку скла, вилученому при огляді трупа ОСОБА_10 , встановлено наявність крові людини, походження якої він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- висновком експерта № 129, складеним 14.02.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-імунологом відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_18 , згідно якого, в плямах на марлевому тампоні зі змивом з поверхні стіни справа у кімнаті, вилученому при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_3 , встановлено наявність крові людини, походження якої він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- висновком експерта № 130, складеним 14.02.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-імунологом відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_18 , згідно якого, в плямах на ватному тампоні зі змивом з поверхні підлоги ванної кімнати, вилученому при проведенні невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , встановлено наявність крові людини, походження якої він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- висновком експерта № 131, складеним 14.02.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-імунологом відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_18 , згідно якого, в плямах на марлевому тампоні зі змивом з підлоги коридору перед входом до кімнати, вилученому при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_3 , встановлено наявність крові людини, походження якої він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- висновком експерта № 132, складеним 14.02.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-імунологом відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_18 , згідно якого, в плямах на марлевому тампоні зі змивом РБК з поверхні землі (снігу), вилученому при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_3 , встановлено наявність крові людини, походження якої він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- висновком експерта № 133, складеним 14.02.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-імунологом відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_18 , згідно якого, в плямах на марлевому тампоні зі змивом РБК з поверхні снігу неподалік будівлі, вилученому при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_3 , встановлено наявність крові людини, походження якої він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- висновком експерта № 150, складеним 15.02.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-імунологом відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_18 , згідно якого, в плямах на шматку скла із слідами РБК, вилученому при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_3 , встановлено наявність крові людини, походження якої він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- висновком експерта № 40, складеним 21.02.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-цитологом відділення судово-медичної цитології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_21 , згідно якого, на боковій, верхній та нижній поверхонь поліна (фрагментах деревини), вилучених при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_3 , встановлено наявність крові людини, походження якої він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- висновком експерта № 117, складеним 21.02.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-імунологом відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_18 , згідно якого, в плямах на чоловічій куртці, вилученій при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_3 , встановлено наявність крові людини, походження якої він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- висновком експерта № 119, складеним 21.02.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-імунологом відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_18 , згідно якого, в плямах на шапці, вилученій при затриманні ОСОБА_9 , встановлено наявність крові людини, походження якої він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- висновком експерта № 124, складеним 21.02.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-імунологом відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_18 , згідно якого, в плямах на чотирьох пластикових стаканчиках, вилучених при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_3 , встановлено наявність крові людини, походження якої він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- висновком експерта № 125, складеним 21.02.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-імунологом відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_18 , згідно якого, в плямах на пластиковій пляшці, вилученій при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_3 , встановлено наявність крові людини, походження якої він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- висновком експерта № 46, складеним 22.02.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-цитологом відділення судово-медичної цитології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_22 , згідно якого, в піднігтьовому вмісті правої руки трупа ОСОБА_10 , встановлено наявність крові людини, походження якої він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- висновком експерта № 47, складеним 22.02.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-цитологом відділення судово-медичної цитології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_22 , згідно якого, в піднігтьовому вмісті лівої руки трупа ОСОБА_10 , встановлено наявність крові людини, походження якої він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- висновком експерта № 121, складеним 22.02.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-імунологом відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_18 , згідно якого, в плямах на спортивних штанах, вилучених при проведенні невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , встановлено наявність крові людини, походження якої він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- висновком експерта № 169, складеним 22.02.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-імунологом відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_18 , згідно якого, в плямах на чоловічій куртці, вилученій при огляді трупа ОСОБА_10 , встановлено наявність крові людини, походження якої він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- висновком експерта № 170, складеним 22.02.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-імунологом відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_18 , згідно якого, в плямах на чоловічому светрі, вилученому при огляді трупа ОСОБА_10 , встановлено наявність крові людини, походження якої він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- висновком експерта № 171, складеним 22.02.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-імунологом відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_18 , згідно якого, в плямах на футболці сірого кольору, вилученій при огляді трупа ОСОБА_10 , встановлено наявність крові людини, походження якої він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- висновком експерта № 120, складеним 23.02.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-імунологом відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_18 , згідно якого, в плямах на чоловічій куртці, вилученій при затриманні ОСОБА_9 , встановлено наявність крові людини, походження якої він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- висновком експерта № 172, складеним 23.02.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-імунологом відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_18 , згідно якого, в плямах на чоловічих штанах, вилучених при огляді трупа ОСОБА_10 , встановлено наявність крові людини, походження якої він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- висновком експерта № 173, складеним 23.02.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-імунологом відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_18 , згідно якого, в плямах на чоловічих трусах, вилучених при огляді трупа ОСОБА_10 , встановлено наявність крові людини, походження якої він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- висновком експерта № 174, складеним 23.02.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-імунологом відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_18 , згідно якого, в плямах на шкарпетці, вилученій при огляді трупа ОСОБА_10 , встановлено наявність крові людини, походження якої він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- протоколом про результати аудіо, відео контролю місця, а саме камери ІТТ № 1 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, складеним 28.02.2024 року оперуповноваженим УКР Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_23 , та аудіо-записом, який міститься на оптичному диску, який є невід`ємним додатком до цього протоколу, згідно яких, ОСОБА_9 під час перебування у приміщенні камери ІТТ, розповів за яких обставин, та яким чином вбив ОСОБА_10 ;

- висновком експерта № 39-40, складеним 01.03.2024 року судово-медичним експертом судово-медичної криміналістики відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_24 , згідно якого, на підставі даних отриманих при дослідженні надісланого фрагменту шкіри з ушкодженням («різана рана живота») від трупа ОСОБА_10 експерт прийшов до висновку, що характер ушкодження на надісланому фрагменті шкіри свідчить про те, що воно є колото-різаною раною, заподіяною колюче-ріжучим предметом, слідоутворююча частина якого була пласка (типа клинка ножа), мала вістря, один нерівномірно гостро заточений край (лезовий), та протилежний не заточений край (обуховий), з «П» - подібним поперечним перетином та вираженими ребрами. Клинкове знаряддя діяло по відношенню до надісланого фрагменту шкіри під гострим кутом: рана дещо знизу-вверх, справа-наліво; лезовий (заточений) край був зорієнтований догори, наближено на «12» годин умовного циферблату годинника, обуховий (П-подібний) зорієнтований вниз, наближено на «6» годин умовного циферблату годинника (відносно надісланого фрагменту шкіри). Характер додаткових надрізів шкіри, що відходять від правого краю рани, домінування лівого кута П-подібного кінця даного ушкодження, а також наявність ділянки здирання епідермісу у верхній третині правого краю даного ушкодження може свідчити про їх утворення в момент витягання клинка з провертанням клинкового знаряддя за годинниковою стрілкою (відносно надісланого фрагменту шкіри);

- висновком експерта № 48, складеним 04.03.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-цитологом відділення судово-медичної цитології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_25 , згідно якого, на фільтрах від недопалку світло-коричневого кольору; фільтрі від недопалків білого кольору, вилучених при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_3 , виявлені сліди слини та епітеліальні клітини, походження яких він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- висновком експерта № 50, складеним 04.03.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-цитологом відділення судово-медичної цитології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_21 , згідно якого, у змиві з лівої руки трупа ОСОБА_10 , встановлено наявність крові людини, походження якої він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- висновком експерта № 51, складеним 04.03.2024 року лікарем, судово-медичним експертом-цитологом відділення судово-медичної цитології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_21 , згідно якого, у змиві з правої руки трупа ОСОБА_10 , встановлено наявність крові людини, походження якої він трупа ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , не виключається;

- висновком експерта № 12, складеним 05.03.2024 року лікарем, судово-медичним експертом Калинівського відділення Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_26 , згідно якого, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлено сполучну травму тіла, відкриту черепно-мозкову травму, рани на обличчі та волосяній частині голови з крововиливами в м`які тканини, скалковий перелом кісток мозкового черепа з переходом на основу черепа, травматичне руйнування речовини тім`яної та скроневої долей головного мозку, відкритий перелом кісток носа, мозку, закритий уламковий перелом правої виличної кістки, перелом верхньої та нижньої щелепи, синці в очних ділянках, закрита тупа травма грудної клітини, перелом ребер з обох сторін по декільком анатомічних лініям, з крововиливами в місцях переломів, колото-різана рана живота, садна лівої нижньої кінцівки. Вказані травми виникли від дії тупого(-их) твердого(-их) предмету(предметів) безпосередньо перед смертю, мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент спричинення, та стоять в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю. Проникаюча колото-різана рана живота виникла від дії предмета (предметів), що мав колюче-ріжучі властивості, мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження як небезпечного для життя у момент заподіяння (п.2.1.3к Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року). Виявлені садна лівої нижньої кінцівки, які виникли від дії тупого(-их) твердого(-их) предмету(предметів), мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_10 не стоять. Причиною смерті ОСОБА_10 стала сполучна травма тіла. Важкість травми, отриманої ОСОБА_10 , а саме багатоуламкового перелому кісток склепіння черепу з переходом на основу та руйнування речовини головного мозку, вказує на те, що смерть ОСОБА_10 настала безпосередньо після нанесення даного ушкодження. Можливість чинення ОСОБА_10 будь-яких фізичних дій (пересуватись, кликати на допомогу, тощо) після отримання ушкоджень представляється малоймовірним. Під час нанесення ушкоджень ОСОБА_10 міг знаходитись в будь-якій позі за умови доступності передньої та правої бокової поверхні голови та тулуба до травматичного предмету. При експертизі трупа ОСОБА_10 не виявлено ушкоджень, які могли б свідчити про боротьбу і самооборону. Зважаючи на відсутність динаміки змін при дослідженні трупних плям та трупного задубіння, відсутність виражених ознак гниття, смерть ОСОБА_10 настала 28.01.2024 року. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 соматичних захворювань, які могли б конкурувати з вказаною причиною смерті не виявлено. Напрямок дії травмуючих предметів перпендикулярний до місць локалізації ушкоджень. Всі удари ОСОБА_10 наносились з достатньою силою, щоб спричинити такі тілесні ушкодження.

Відповідно до частини 1 статті 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Положеннями статті 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними та допустимими, такими, що не протирічать один одному, приймає їх та приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Від допиту свідків обвинувачення: ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , прокурор ОСОБА_34 відмовився з огляду на те, що дані особи не були прямими очевидцями вчиненого злочину та їм не відомі обставини, які мають істотне значення для справи. З цієї ж підстави, обвинувачений ОСОБА_9 , його захисник - адвокат ОСОБА_35 підтримали позицію прокурора та вважали недоцільним виклик та допит вищезазначених свідків, а тому на підставі ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 10.06.2024 року, дана відмова прокурора прийнята судом та визнано недоцільним допит свідків обвинувачення: ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 під час розгляду даного кримінального провадження.

Як вбачається з роз`яснень, що містяться в пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи, для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого», суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: (при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю).

Вказана правова позиція знайшла своє відображення у рішеннях Верховного Суду (постанова від 09.10.2018 року у справі № 760/4968/15-к, постанова від 25.04.2019 року у справі №163/353/17), згідно правової позиції якого, умисел має дві характерні ознаки - інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна - це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків. Вольова - наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення. Прямий умисел - це таке психічне ставлення до діяння і його наслідків, при якому особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання (частина 2 статті 24 КК України).

За нормативним визначенням умисне вбивство (стаття 115 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямими умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особі, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні й для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони (стаття 118 КК України).

Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена статтею 115 КК України, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 118 КК України, є мотив діяння - захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Згідно з частиною 1 статті 36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Закріплене в статті 36 КК України право кожної особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань, встановлене частиною 3 статті 27 Конституції України.

Відповідно до абзаців 2, 3 пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику у справах про необхідну оборону», стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. При розгляді справ даної категорії суди повинні з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

До того ж, стан необхідної оборони існує протягом суспільного небезпечного посягання, яке має початковий і кінцевий момент, а також лише за умови необхідності негайного відвернення або припинення такого посягання. Необхідність негайного відвернення або припинення суспільного небезпечного посягання виникає там і тоді, де і коли зволікання з боку того, хто обороняється, в заподіянні шкоди посягаючому, загрожує негайною і невідворотною шкодою для правоохоронюваних інтересів.

З огляду на частину 3 статті 36 КК України, перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Суд зазначає, що особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад: наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Відповідно до статті 115 КК України, умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині є умисним вбивством.

За змістом статті 24 КК України, наявність вини у формі умислу передбачає, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо припускала їх настання.

Питання про умисел вирішується, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їхні стосунки.

Встановлені судом обставини в сукупності з наведеними у вироку доказами та даними про спосіб, характер та механізм заподіяння тілесних ушкоджень, їх кількість, локалізацію поранень, знаряддя злочину, динаміку дій обвинуваченого, посткримінальну поведінку, свідчать про те, що ОСОБА_9 вчинив саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Умисел обвинуваченого ОСОБА_9 був спрямований саме на вбивство, про що зокрема свідчить і поведінка винного, а саме те, що він після вчиненого, не викликавши швидкої допомоги та поліції, залишив місце злочину.

З огляду на вищевикладене, попередні покази обвинуваченого про те, що він не бажав настання смерті ОСОБА_10 спростовані сукупністю доказів по справі, та розцінюються судом як спосіб захисту та намагання зменшити свою відповідальність за вчинене та пом`якшити можливе покарання.

В матеріалах кримінального провадження відсутні належні докази на підтвердження того, що дії ОСОБА_10 за своїми об`єктивними ознаками могли створити реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди обвинуваченому ОСОБА_9 , які у подальшому викликали б невідкладну необхідність у нанесенні потерпілому неодноразових ударів фрагментом деревини в область голови та урару фрагментом розбитого скла в життєво важливий орган.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів, що у ОСОБА_9 були виявлені та наявні тілесні ушкодження.

Під час судового розгляду не встановлено, що ОСОБА_10 вчинив дії, які за своїм характером та об`єктивними проявами могли бути розцінені як такі, що досягли ступеню суспільної небезпечності, властивого для злочину, і викликали би у ОСОБА_9 стан необхідної оборони.

Надавати оцінку стану необхідної оборони лише на попередніх показаннях ОСОБА_9 , суд вважає неправильним.

За таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 не перебував у стані необхідної оборони.

Згідно статті 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Обвинувальний вирок може бути ухвалений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів.

Тобто, дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Цей стандарт у кримінальному провадженні, на думку суду було дотримано.

Дослідивши всебічно і об`єктивно усі обставини кримінального провадження, судом не було виявлено таких обставин, яким би версія обвинувачення не надала розумного пояснення або які би свідчили про можливість іншої версії інкримінованої події.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.1 ст.115 КК України, а саме умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, правильно кваліфіковані органами досудового слідства.

Положення частини 2 статті 50 КК України встановлюють, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

Відповідно до змісту статті 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Згідно пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень статті 12 КК України, віднесене до особливо тяжкого злочину.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000096 від 29.01.2024 року, обвинувачений ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Калинівка Вінницької області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, неодружений, непрацевлаштований, є учасником бойових дій, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно відомостей персонально-довідкового обліку, отриманих з Єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України про притягнення осіб до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України від 30.01.2024 року, ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, судимостей не має.

За довідкою-характеристикою, виданою 30.01.2024 року виконавчим комітетом Калинівської міської ради Вінницької області, відносно ОСОБА_9 компрометуючі матеріали відсутні.

Як слідує з консультативних висновків спеціалістів Комунального підприємства «Калинівська центральна районна лікарня» Калинівської міської ради від 31.01.2024 року, ОСОБА_9 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

За пунктом 4 частини 1 статті 91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Обов`язок доказування перелічених обставин згідно зі статтею 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , під час досудового розслідування не встановлено. Натомість, встановлено обставину, яка обтяжує покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вимог статей 66, 67 КК України, роз`яснень щодо застосування його норм, викладених у постанові Верховного Суду від 25 липня 2019 року у справі № 156/98/18 (номер провадження 51-9408км18) та рекомендацій, наведених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд ретельно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , не має. Обставиною, яка обтяжує його покарання є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Санкція частини 1 статті 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого рішення в цій частині.

Первинним етапом повинна бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду і розміру покарання. Наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду у постанові від 19 березня 2020 року у справі № 290/932/19 зазначив, що призначення покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, означає, що суд має виходити із санкції тієї статті, за якою кваліфіковано вчинений злочин. У санкції такої статті (частини чи пункту статті) визначається один чи кілька основних видів покарання і, як правило, його межі. Всі санкції статей КК України є альтернативними або відносно визначеними. У них передбачено кілька основних, різних за своєю суворістю покарань. Суд, виходячи з принципу справедливості покарання, має застосувати більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише тоді, коли менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження нею нових злочинів.

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , приймає до уваги велику ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема враховуючи що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, враховує відомості про особу ОСОБА_9 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, судимостей не має; неодружений; непрацевлаштований; посередньо характеризується за місцем свого фактичного проживання; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення під тиском беззаперечних доказів; відсутність обставин, що пом`якшують його покарання, та наявність однієї обставини, яка його обтяжує (вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння), та зважаючи на встановлені у даній справі обставини з характером конкретних дій ОСОБА_9 , керуючись вимогами закону, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, та визначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.

При цьому, судом враховано, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Вимога додержувати справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, які згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 3 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями статті 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом.

Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у статті 3 Основного Закону закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 27 Конституції України, кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я.

Кримінально-правова охорона життя людини є важливим завданням, успішне виконання якого значною мірою залежить від правильного застосовування кримінального закону; особа, яка вчинила злочин проти життя та здоров`я особи, що є найвищою цінністю, повинна нести справедливе покарання.

Конституційний Суд України у рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та межі покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного (абзац п`ятий підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини рішення).

Такий висновок узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (рішення у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, заява № 10249/03) (рішення Конституційного Суду від 26 січня 2011 року № 1-рп/2011).

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.

З урахуванням вищенаведеного, визначене даним вироком покарання, відповідає принципам справедливості, оскільки людина, її життя, здоров`я, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, право на життя є невід`ємним правом людини і ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

На переконання суду, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , з урахуванням конкретних обставин вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), а також його наслідків у вигляді смерті потерпілого, свідчать про високу суспільну небезпеку обвинуваченого.

Саме такий захід примусу, на думку суду, відповідає вимогам справедливості при призначенні покарання і відображає співмірність злочину та кари, та здатний внести корективи в соціально-психологічні властивості ОСОБА_9 , нейтралізувати негативні настанови та змусити його додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність.

Згідно частини 9 статті 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

При цьому, відповідно до пункту 4 частини 9 статті 100 КПК України, майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання.

З урахуванням зазначених вимог процесуального закону, речові докази, тимчасово вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме: змиви РБК (із підлоги, поверхні стіни, підвіконника); пластикові стаканчики із слідами РБК; одну пляшку з-під алкоголю марки «Nemiroff» із слідами РБК; дві скляні плішки з-під алкоголю марки «Nemiroff»; фрагмент деревини із слідами РБК; куртку синього кольору із слідами РБК; пляшку із маркуванням «Coca-Cola», об`ємом 0,5л., із слідами РБК; металеву пляшку із маркуванням «Pepsi», об`ємом 0,33л.; скляну пляшку із маркуванням «Козацька рада», об`ємом 0,5л., запальничку синього кольору; прозору пластикову ємкість; картонну пляшку з-під соку із маркуванням «Наш сік»; шість недопалків; пляшку з-під води із маркуванням «Караван», об`ємом 0,5л.; пачку з-під цигарок із маркуванням «Oskar»; скляну пляшку із маркуванням «Хлібний дар», об`ємом 0,5л.; фрагмент скла із слідами РБК; фрагмент паперу із слідами РБК; пачку сирників /постанова старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_13 від 30.01.2024 року/; штани сірого кольору зі слідами РБК; два змиви РБК з підлоги ванної кімнати /постанова слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_15 від 29.01.2024 року/; одежу ОСОБА_10 (куртку чорного кольору; чоботи червоного кольору; штани чорного кольору; футболку синього кольору; труси чорного кольору; шкарпетки чорного кольору); піднігтьові пластини з правої та лівої руки; змиви з рук /постанова старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_13 від 30.01.2024 року/, після набуття вироком законної сили, необхідно знищити.

Разом із цим, речові докази, тимчасово вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, які не були спеціально підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, та не були предметами кримінального правопорушення, а саме: мобільний телефон марки (моделі) «MKTEL» /постанова старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_13 від 30.01.2024 року/; посвідчення УБД та військовий квиток на ім`я ОСОБА_9 . /постанова слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_15 від 29.01.2024 року/; одежу ОСОБА_9 (куртку чорного кольору із маркуванням «Audsa Expedition»; шапку чорного кольору; кросівки чорного кольору марки «Adidas kamanda»); мобільний телефон марки (моделі) «Redmi» /постанова старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_13 від 29.01.2024 року/, після набуття вироком законної сили, необхідно повернути власнику (законному володільцю).

Щодо інших речових доказів, тимчасово вилучених в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме: фото слідів взуття /постанова старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_13 від 30.01.2024 року/; та дактилокарту трупу /постанова старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_13 від 30.01.2024 року/, то їх після набуття вироком законної сили, необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, на вилучене в ході досудового розслідування кримінального провадження майно, а саме на мобільний телефон марки (моделі) «MKTEL»; змиви РБК (із підлоги, поверхні стіни, підвіконника); пластикові стаканчики із слідами РБК; фото слідів взуття; одну пляшку з-під алкоголю марки «Nemiroff» із слідами РБК; дві скляні плішки з-під алкоголю марки «Nemiroff»; фрагмент деревини із слідами РБК; куртку синього кольору із слідами РБК; пляшку із маркуванням «Coca-Cola», об`ємом 0,5л., із слідами РБК; металеву пляшку із маркуванням «Pepsi», об`ємом 0,33л.; скляну пляшку із маркуванням «Козацька рада», об`ємом 0,5л., запальничку синього кольору; прозору пластикову ємкість; картонну пляшку з-під соку із маркуванням «Наш сік»; шість недопалків; пляшку з-під води із маркуванням «Караван», об`ємом 0,5л.; пачку з-під цигарок із маркуванням «Oskar»; скляну пляшку із маркуванням «Хлібний дар», об`ємом 0,5л.; фрагмент скла із слідами РБК; фрагмент паперу із слідами РБК; пачку сирників /ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_14 від 31.01.2024 року у справі № 127/3177/24 (номер провадження 1-кс/127/1399/24)/; штани сірого кольору зі слідами РБК; два змиви РБК з підлоги ванної кімнати; посвідчення УБД та військовий квиток на ім`я ОСОБА_9 . /ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_16 від 31.01.2024 року у справі № 127/3182/24 (номер провадження 1-кс/127/1403/24)/; куртку чорного кольору із маркуванням «Audsa Expedition»; шапку чорного кольору; кросівки чорного кольору марки «Adidas kamanda»; мобільний телефон марки (моделі) «Redmi» /ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_14 від 01.02.2024 року у справі № 127/3198/24 (номер провадження 1-кс/127/1414/24)/, був накладений арешт.

З урахуванням вимог процесуального закону, та беручи до уваги, що в застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_14 від 31.01.2024 року у справі № 127/3177/24 (номер провадження 1-кс/127/1399/24); ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_16 від 31.01.2024 року у справі № 127/3182/24 (номер провадження 1-кс/127/1403/24); ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_14 від 01.02.2024 року у справі № 127/3198/24 (номер провадження 1-кс/127/1414/24).

Частиною 2 статті 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно пункту 2 частини 4 статті 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

За роз`ясненнями, викладеними в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, наявні витрати на залучення експерта, а саме за висновками експертів: № СЕ-19/102-24/2330-ТР від 08.02.2024 року у розмірі 1514грн.56коп.; № СЕ-19/102-24/2329-ТР від 09.02.2024 року у розмірі 1514грн.56коп.; № СЕ-19/102-24/2331-ТР від 09.02.2024 року у розмірі 1514грн.56коп.; № СЕ-19/102-24/2433-КТ від 09.02.2024 року у розмірі 2271грн.84коп.; № СЕ-19/102-24/2327-ТР від 12.02.2024 року у розмірі 2271грн.84коп.; № СЕ-19/102-24/2447-Д від 14.02.2024 року у розмірі 1893грн.20коп., а всього 10980грн.56коп., які підлягають стягненню з ОСОБА_9 на користь держави.

Потерпіла особа в рамках цього кримінального провадження не залучалась, цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 374 КПК України, в разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з-поміж іншого, зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили; рішення про залік досудового тримання під вартою.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.01.2024 року, був затриманий 29.01.2024 року в порядку статті 208 КПК України, та відносно нього ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_12 від 31.01.2024 року у справі № 127/3180/24 (номер провадження 1-кс/127/1402/24), застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого неодноразово продовжувалася, востаннє ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 21.06.2024 року, до 19.08.2024 року.

З урахуванням цього, на підставі частини 5 статті 72 КК України, у строк відбування покарання ОСОБА_9 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 29.01.2024 року по день набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 необхідно рахувати з дня набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід ОСОБА_9 необхідно залишити тримання під вартою.

Відповідно до частин першої, другої статті 374 КПК України, вирок суду складається зокрема зі вступної частини, у якій зазначаються дата та місце його ухвалення.

Згідно роз`яснень викладених в узагальнені Верховного Суду України від 01 серпня 2004 року «Про якість складання й оформлення судових рішень у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення», суди повинні керуватися положенням про те, що датою постановлення вироку є день його підписання складом суду, незалежно від тривалості часу, протягом якого відбувалася нарада суддів, а місцем його постановлення - місто чи інший населений пункт, де це фактично мало місце.

Оскільки днем підписання вироку є 02.08.2024 року, то датою його постановлення є саме цей день.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_9 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 29 січня 2024 року по день набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_9 залишити утримання під вартою у слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)», до вступу вироку в законну силу, після чого його виконати.

Речові докази, тимчасово вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме: змиви РБК (із підлоги, поверхні стіни, підвіконника); пластикові стаканчики із слідами РБК; одну пляшку з-під алкоголю марки «Nemiroff» із слідами РБК; дві скляні плішки з-під алкоголю марки «Nemiroff»; фрагмент деревини із слідами РБК; куртку синього кольору із слідами РБК; пляшку із маркуванням «Coca-Cola», об`ємом 0,5л., із слідами РБК; металеву пляшку із маркуванням «Pepsi», об`ємом 0,33л.; скляну пляшку із маркуванням «Козацька рада», об`ємом 0,5л., запальничку синього кольору; прозору пластикову ємкість; картонну пляшку з-під соку із маркуванням «Наш сік»; шість недопалків; пляшку з-під води із маркуванням «Караван», об`ємом 0,5л.; пачку з-під цигарок із маркуванням «Oskar»; скляну пляшку із маркуванням «Хлібний дар», об`ємом 0,5л.; фрагмент скла із слідами РБК; фрагмент паперу із слідами РБК; пачку сирників /постанова старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_13 від 30.01.2024 року/; штани сірого кольору зі слідами РБК; два змиви РБК з підлоги ванної кімнати /постанова слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_15 від 29.01.2024 року/; одежу ОСОБА_10 (куртку чорного кольору; чоботи червоного кольору; штани чорного кольору; футболку синього кольору; труси чорного кольору; шкарпетки чорного кольору); піднігтьові пластини з правої та лівої руки; змиви з рук /постанова старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_13 від 30.01.2024 року/, після набуття вироком законної сили, знищити.

Речові докази, тимчасово вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме: мобільний телефон марки (моделі) «MKTEL» /постанова старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_13 від 30.01.2024 року/; посвідчення УБД та військовий квиток на ім`я ОСОБА_9 . /постанова слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_15 від 29.01.2024 року/; одежу ОСОБА_9 (куртку чорного кольору із маркуванням «Audsa Expedition»; шапку чорного кольору; кросівки чорного кольору марки «Adidas kamanda»); мобільний телефон марки (моделі) «Redmi» /постанова старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_13 від 29.01.2024 року/, після набуття вироком законної сили, повернути власнику (законному володільцю).

Речові докази, тимчасово вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме: фото слідів взуття /постанова старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_13 від 30.01.2024 року/; та дактилокарту трупу /постанова старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_13 від 30.01.2024 року/, після набуття вироком законної сили, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений на тимчасово вилучене в ході досудового розслідування кримінального провадження майно, ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_14 від 31.01.2024 року у справі № 127/3177/24 (номер провадження 1-кс/127/1399/24); ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_16 від 31.01.2024 року у справі № 127/3182/24 (номер провадження 1-кс/127/1403/24); ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_14 від 01.02.2024 року у справі № 127/3198/24 (номер провадження 1-кс/127/1414/24) - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта відповідно до висновків експерта: № СЕ-19/102-24/2330-ТР від 08.02.2024 року у розмірі 1514грн.56коп.; № СЕ-19/102-24/2329-ТР від 09.02.2024 року у розмірі 1514грн.56коп.; № СЕ-19/102-24/2331-ТР від 09.02.2024 року у розмірі 1514грн.56коп.; № СЕ-19/102-24/2433-КТ від 09.02.2024 року у розмірі 2271грн.84коп.; № СЕ-19/102-24/2327-ТР від 12.02.2024 року у розмірі 2271грн.84коп.; № СЕ-19/102-24/2447-Д від 14.02.2024 року у розмірі 1893грн.20коп., а всього 10980грн.56коп.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити засудженому, що він має право подати та/або заявити клопотання про помилування, про ознайомлення із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя