Справа № 307/1773/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.09.2023.

Цією ухвалою:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Діброва, Тячівського району Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, одружений, що має на утриманні неповнолітню дитину, з базовою середньою освітою, несудимий, звільнений від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрито.

Речовий доказ: диск з відеозаписом залишено при матеріалах кримінального провадження.

Цивільні позови ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишено без розгляду.

Згідно ухвали, ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що він 28.05.2018 близько 18 год, знаходячись біля господарства АДРЕСА_1 , під час сварки з ОСОБА_9 , що виникла на ґрунті тривалих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, наніс декілька ударів руками в область правого плечового пояса потерпілої ОСОБА_9 , в результаті чого спричинив їй легкі тілесні ушкодження.

28.05.2018 близько 18 год ОСОБА_10 , знаходячись біля господарства АДРЕСА_1 , під час сварки з ОСОБА_8 , що виникла на ґрунті тривалих неприязних відносин, діючи умисно, наніс один удар правою рукою, стиснутою в кулак, в область носа ОСОБА_8 та декілька ударів руками в область правого плечового пояса, в результаті чого спричинив їй середньої тяжкості тілесні ушкодження.

04.04.2024 на зазначену ухвалу, захисник-адвокат ОСОБА_6 подав (сформував в системі «Електронний суд») апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду від 29.09.2023 скасувати, а кримінальне провадження призначити до нового розгляду в суді першої інстанції. Одночасно захисник-адвокат ОСОБА_6 ставить питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали, посилаючись на те, що копію оскаржуваної ухвали не отримував.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечив проти задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 29.09.2023, дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи клопотання, колегія суддів уважає, що клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.09.2023 не підлягає задоволенню з таких підстав.

-2-

За змістом ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на подання клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частина 2 статті 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на інші ухвали суду першої інстанції подається протягом семи днів саме з дня її проголошення.

Відповідно до положень ст. 116 КПК України закон вимагає додержання процесуальних строків, зазначене положення є визначальним і в практиці Європейського Суду з прав людини, якою передбачено вимоги про юридичну визначеність судових рішень, складовою якої є обов`язковість судових рішень, які вступили в законну силу і дотримання учасниками судового провадження процесуальних строків.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений лише з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Таким чином, лише наявність поважних причин, під якими слід розуміти ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк, наявність яких повинна довести особа, яка заявила клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, відповідно до положень ст. 117 КПК України є підставою для поновлення пропущеного строку.

Поняття поважності причин пропуску процесуальних строків є оціночним. Так, із системного аналізу норм КПК (зокрема, ст. 117, 138, п. 1 ч. 1 ст. 232, п. 1 ч. 1 ст. 336, ч. 3 ст. 400 КПК України) слідує, що під поважними причинами пропуску звернення до суду слід розуміти лише ті обставини, які не залежали від волі особи і об`єктивно перешкоджали чи унеможливлювали своєчасне звернення особи до суду у встановлений КПК України строк. Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати апеляційну скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала апеляційну скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 13.07.2017 у справі № 5-117кс(15)17.

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 27.03.2019 у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку.

Отже, можливість поновлення строку на апеляційне оскарження кримінальний процесуальний закон пов`язує з тим чи обставини, унаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора перегляду і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами/труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення до суду.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, таких причин захисником-адвокатом ОСОБА_6 у клопотанні не наведено.

-3-

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, оскаржувана ухвала Тячівським районним судом Закарпатської області була постановлена 29.09.2023. Із журналу судового засідання від 29.09.2023 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник-адвокат ОСОБА_6 були присутніми в судовому засіданні. Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявна розписка про отримання 29.09.2023 обвинуваченим ОСОБА_10 копії ухвали (а.к.п. 66).

Проте, до суду з апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу, захисник-адвокат ОСОБА_6 звернувся (сформував в системі «Електронний суд») лише 04.04.2024.

Враховуючи те, що сторона захисту була обізнана про прийняте судом рішення, обвинуваченому ОСОБА_10 вручено копію оскаржуваної ухвали в день її проголошення, а тому захисник-адвокат ОСОБА_6 міг вчасно звернутися з апеляційною скаргою, однак цього не зробив і у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження поважних причин його пропуску не вказав.

При прийнятті рішення колегія суддів враховує те, що правило дотримання визначеного законом строку для подання апеляційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну позицію.

Також апеляційний суд враховує і те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правами знайшла своє закріплення у ст. 17 Конвенції.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Індепендент ньюс енд медіа» та «Індепендент нью спейперс» проти Ірландії», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що юридична визначеність передбачає повагу до принципу, що є принципом остаточності рішень. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

При цьому колегія суддів враховує, що в судовому засіданні 29.09.2023, де був присутній захисник-адвокат ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_10 особисто звернувся із письмовою заявою про закриття відносно нього кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 49 КК України.

Як було вказано вище, у якості причин пропуску строку на апеляційне оскарження захисник-адвокат ОСОБА_6 у клопотанні про його поновлення зазначає лише те, що копію ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.09.2023 йому не було вручено. Однак зазначені причини не можуть бути визнані поважними, оскільки кримінальний процесуальний закон не передбачає обов`язку суду щодо обов`язкового вручення, зокрема, захиснику, копії рішення (в даному випадку ухвали суду). Більш того, дані обставини, не могли створювати об`єктивну перешкоду для оскарження захисником вказаного вище судового рішення протягом усього досить тривалого строку.

-4-

Більш того, у своєму клопотанні захисник не вказує, які саме об`єктивні обставини перешкодили йому протягом усього строку апеляційного оскарження подати апеляційну скаргу, зробивши можливим її подання лише 04.04.2024.

Таким чином, у поданому клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження захисником-адвокатом ОСОБА_6 не наведено мотивів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, тому об`єктивні, обґрунтовані та законні підстави для відновлення цього строку відсутні, не встановлено таких і в процесі апеляційного розгляду. Нехтування протягом встановленого законом обмеження у часі на подання апеляційної скарги об`єктивними причинами не обумовлено.

За таких обставин колегія суддів уважає, що в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.09.2023 слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.09.2023 щодо ОСОБА_11 ,-відмовити.

Апеляційну скаргу захисник-адвоката ОСОБА_6 та додатками до неї повернути особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення апеляційним судом.

Судді