УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2024 Справа №607/12584/14-к Провадження №1-кп/607/111/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 в режимі відеоконференції, захисника ОСОБА_4 , у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні в кримінальному провадженні №00000964, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про надання дозволу конвоювати його з Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» до медичного закладу для обстеження і надання допомоги. Він пояснив, що у нього набряк на лобі що потребує огляду у лікаря хірурга, а в умовах ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26)» не можуть надати йому необхідну медичну допомогу.

На підставі статей Конституції України, ст.6 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» людина її життя і здоров`я, честь, гідність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; кожен має право на охорону здоров`я і медичну допомогу; держава створює умови для ефективного і доступного медичного обслуговування; обвинувачений має право на кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря і закладу охорони здоров`я.

Згідно статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», статей 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Відповідно до пункту 2.3 Розділу ІІ «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України № 239/5/104 від 10.02.2012, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО. Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування. У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.

Пунктом 2.7 Порядку № 239/5/104 передбачено, що у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Захисник ОСОБА_4 просить прийняти рішення про надання дозволу на конвоювання ОСОБА_3 до медичного закладу для обстеження і надання допомоги.

Суд вважає, що зволікання з медичним обстеженням і наданням медичної допомоги, тобто обмеження права обвинуваченого ОСОБА_3 на її отримання буде негуманним, нелюдським і таким, що принижує гідність людини поводженням, що в контексті ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є неприпустимим. Отже, для забезпечення обвинуваченому можливості реалізувати своє право на отримання кваліфікованої медичної допомоги в умовах лікувального закладу, включаючи право вільного вибору лікаря та закладу охорони здоров`я, клопотання необхідно задовольнити.

На підставі ст.129-1 Конституції України контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Враховуючи важливість своєчасного надання медичної допомоги обвинуваченому необхідно здійснити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання відповідальної службової особи повідомити суду про виконання цієї ухвали.

Керуючись статтями 3, 8, 49, 129, 129-1 Конституції України, ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.6 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», ст.350 КПК України, суд, -

постановив:

Дозволити конвоювати ОСОБА_3 з Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України до Чортківської районної лікарні для проведення медичного обстеження у лікаря хірурга і надання медичної допомоги.

Копію ухвали надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України здійснити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання керівника Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України повідомити про виконання цієї ухвали Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1