Справа № 192/1901/24
Провадження № 1-кп/192/143/24
Ухвала

Іменем України

17 жовтня 2024 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000360 від 21 квітня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Ганно-Мусіївці Солонянського району Дніпропетровської області, є громадянином України, має повну середню освіту, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, інших осіб не має, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

встановив:

До Солонянського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000360 від 21.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений не заперечували проти призначення обвинувального акта до судового розгляду.

Захисник вважав, що з метою повного та об`єктивного встановлення особи обвинуваченого необхідно доручити органу пробації зробити досудову доповідь щодо обвинуваченого.

Обвинувачений підтримав захисника.

Прокурор вважав, що досудову доповідь не потрібно складати, посилався на те, що кримінальне правопорушення передбачає покарання у виді позбавлення волі.

Потерпілий проти досудової доповіді не заперечував.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду, зважаючи на такі обставини.

Кримінальне провадження підсудне Солонянському районному суду Дніпропетровської області.

При проведенні підготовчих дій підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1 - 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, судом не встановлено, перешкоди для призначення провадження до судового розгляду відсутні.

Обвинувальний акт за формою і змістом відповідає вимогам статті 291 КПК України.

Судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження потрібно проводити відкрито, підстав для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні судом не встановлено.

З метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, суд вважає за потрібне доручити уповноваженого органу з питань пробації скласти досудову доповідь.

У підготовчому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого, просить продовжити ОСОБА_4 до двох місяців строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю за місцем його мешкання: АДРЕСА_1 , із покладенням на нього таких процесуальних обов`язків:

прибувати за кожною вимогою до суду або прокурора;

не відлучатися з місця проживання без дозволу прокурора, суду окрім випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю або у випадку перебування на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні у медичних закладах та пов`язаних із вказаним лікуванням пересувань;

повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України, в`їзд в Україну.

Клопотання обґрунтовується тим, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23.04.2024 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю до 21.06.2024 включно та покладені обов?язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду на кожний виклик; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19.07.2024 ОСОБА_4 продовжено строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до двох місяців.

Під час досудового розслідування та судового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України. Про наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що з урахуванням його молодого віку, відмінного стану здоров?я, відсутності у нього міцних соціальних зв?язків, може свідчити про можливість переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду протягом тривалого часу.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваному ОСОБА_4 відомі анкетні дані свідків - очевидців дорожньо-транспортної події, від показань яких безпосередньо залежить з?ясування всіх обставин кримінального правопорушення. ОСОБА_4 може здійснювати вплив на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, схиляти їх надати неправдиві покази, змінити показання або взагалі відмовитися від давання будь-яких показів.

На думку прокурора, жоден із більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам у кримінальному провадженні.

Захисник вважав, що клопотання про продовження запобіжного заходу підлягає частковому задоволенню, що обвинувачений з моменту дорожньо-транспортної пригоди покладених на нього обов`язків не порушував, проживає із матір`ю за місцем своєї реєстрації, що ризики, на які посилається прокурор, реально зменшились, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, що дозволить обвинуваченому заробити певні кошти, які в подальшому скерувати на відшкодування спричиненої шкоди.

Обвинувачений підтримав захисника.

Потерпілий проти застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечував.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, застосованого обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За змістом ч.ч. 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судом встановлено, що 23 квітня 2024 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із застосуванням електронних засобів контролю, який полягає в забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, в межах строку досудового розслідування, до 21.06.2024, та відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язано підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора, не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду окрім випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю або у випадку перебування на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні у медичних закладах та пов`язаних із вказаним лікуванням пересувань, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України в в`їзд в Україну.

20 червня 2024 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі продовжив дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування до 21.07.2024 включно, та постановив покласти на останнього згідно ч. 5 ст. 194 КПК України такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду окрім випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю або у випадку перебування на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні у медичних закладах та пов`язаних із вказаним лікуванням пересувань; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України в в`їзд в Україну.

Продовжуючи запобіжний захід, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні. Слідчий суддя зазначив, що про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, в зв`язку з чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) п. 102 від 08.02.2005 р. тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є суттєвим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду. Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, незаконно впливати на свідків, на думку слідчого судді, є мінімальним, оскільки ОСОБА_4 визнає свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, відшкодував частково завдану кримінальним правопорушення шкоду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що, зважаючи на його особисті, ділові та інші якості, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, у т.ч. не з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, своєю поведінкою сприяти затягуванню досудового розслідування та порушенню розумних строків у кримінальному провадженні.

19 липня 2024 року суд продовжив запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосовного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , до 19 вересня 2024 року, 30 серпня 2024 року запобіжний захід у вигляді домашнього арешту продовжено до 29 жовтня 2024 року.

Суд вважає, що на теперішній час не зменшився та продовжує існувати ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, враховуючи, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років. Залишається ризик незаконно впливу обвинуваченого на свідків, враховуючи, що вони ще не допитані судом. Тобто, наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом не встановлено обставин, які давали б підстави для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт.

Доводи сторони захисту не спростовують зазначених ризиків, та, на думку суду, нічний домашній арешт не буде достатнім для запобігання таким ризикам.

Тому продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченого за вказаних обставин є виправданим. Такий запобіжний захід відповідає завданням кримінального провадження, встановленим обставинам, особі обвинуваченого, меті застосування запобіжного заходу запобіганню зазначеним ризикам та забезпеченню належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Враховуючи, що строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців, суд вважає, що строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого щодо обвинуваченого потрібно продовжити до 16 грудня 2024 року.

Таким чином, суд доходить висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченого, а тому клопотання прокурора, зважаючи на викладені обставини, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 314 316 КПК України, суд

постановив:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000360 від 21 квітня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, на 22 жовтня 2024 року о 09 год 00 хв у Солонянському районному суді Дніпропетровської області (місцезнаходження суду: Дніпропетровська обл., Солонянський р-н, с-ще Солоне, вул. Строменко, 1-А).

Доручити Дніпровському районному сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області скласти досудову доповідь про ОСОБА_4 протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали та направити її до суду.

Клопотання прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, застосовного відносно ОСОБА_4 , задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до 16 грудня 2024 року з покладенням на нього згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України таких обов`язків:

прибувати за кожною вимогою до суду або прокурора;

не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора, суду окрім випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю або у випадку перебування на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні у медичних закладах та пов`язаних із вказаним лікуванням пересувань;

повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України, в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали встановити до 16 грудня 2024 року включно.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали для виконання направити до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1