Справа № 276/983/24
Провадження по справі 1-в/276/59/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду подання Житомирського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про приведення вироку у відповідність до закону щодо засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с. Зубринка, Володарсько-Волинського району, Житомирської області, зареєстрованому та проживаючого по АДРЕСА_1 , засудженого 23.05.2024 року вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області за ст.185 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі із встановленням іспитового строку 1 рік,

В С Т А Н О В И В:

Житомирський районний сектор №2 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області звернувся до Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з поданням, в якому просить на підставі п.13 ч. ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України, ч.2 ст.74 КК України привести вирок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 23.05.2024, відносно ОСОБА_3 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ шляхом звільнення засудженого від покарання.

Представник відділу Житомирського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області подав до суду заяву про розгляд подання про звільнення засудженого від покарання без його участі, подання підтримує та просить його задоволити.

Засуджений ОСОБА_3 направив до суду заяву про розгляд подання без його участі, проти задоволення подання не заперечує.

Прокурор у судове засідання не з`явився, на адресу суду направив заяву, в якій просить судовий розгляд проводити без його участі. Вважає за необхідне привести вирок суду у відповідність до вимог Закону України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», оскільки має місце часткова декриміналізація. Так як кваліфікуючою ознакою вчиненого ОСОБА_3 діяння є незаконне проникнення до житла, просить вважати ОСОБА_3 засудженого за вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 09.11.2023 за ч.1 ст.162 КК України із призначенням покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки та на підставі ст.. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком.

Фіксація під час розгляду подання судом за допомогою технічних засобів не здійснювалась на підставі частини 4 статті 107 КПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

На підставі п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Судом встановлено, що вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 23.05.2024 ОСОБА_3 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 1 (один) рік.

За вказаним вироком ОСОБА_3 в березні 2024 року вчинив таємне викрадення чужого майна вартістю 1135,53 грн.

Згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п. 169.1 ст. 169розділуIVцьогоКодексудля відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік»,у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2024 становив 3028 грн.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 було зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст.51 КУпАП. За таких обставин вчинене засудженим діяння на даний час відноситься до адміністративного правопорушення та не може вважатися кримінально караним. Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючи норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію діянь засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Посилання прокурора на наявність у діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, та необхідність вважати його засудженим за вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 23.05.2024 за ч.1 ст.162 КК України, суд вважає безпідставним, оскільки на стадії виконання вироків суд не може вирішити питання щодо перекваліфікації дій засудженого, адже прийняття такого рішення можливо лише відповідно до вимог ч.3 ст.337 КПК України під час судового провадження. Вирішення такого питання у розумінні положень ст.ст. 537, 539 КПК України чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 за вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 23.05.2024 завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 1 січня звітного року, у якому була скоєна крадіжка (2024 рік), тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд звільняє засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання Житомирського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння, звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 23.05.2024 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) роківі на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1