Справа № 156/1187/24
Провадження № 1-кп/156/101/24
ВИРОК

Іменем України

30 жовтня 2024 року сел.Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Іваничівського районного суду Волинської області кримінальне провадження № 0000757 від 21.08.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залюття Старовижівського району Волинської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, тракториста ФГ «Даріна- Агро» - раніше, (непрацюючий), зареєстрованого та мешканця: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

У 2021 році (точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні посвідчення тракториста-машиніста, яке видається установою, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, з якою заздалегідь домовився про виготовлення посвідчення тракториста-машиніста за обумовленою ціною. При цьому, ОСОБА_4 , розуміючи, що вказане посвідчення тракториста-машиніста буде підроблене, вчинив пособництво в цьому, надавши свої особисті анкетні дані, копію паспорта, фото, зразок власного підпису для внесення відомостей у посвідчення водія, яке надає право керування транспортними засобами.

На виконання вказаної домовленості, у 2021 році (точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), діючи за попередньою змовою, невстановлена досудовим розслідуванням особа, шляхом відправлення через службу доставки « ІНФОРМАЦІЯ_2 », передала ОСОБА_4 підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії « НОМЕР_1 » категорій «А1, А2, В1, 1)2, ВЗ, С, ПІ, 02, Е1, Е2, ТІ, Р2, 61, 62», видане на ім`я ОСОБА_4 , яке є документом, що посвідчується та видається уповноваженою установою, яке ОСОБА_4 , отримав з метою його подальшого використання.

Згідно з висновком судової технічної експертизи документів, бланк посвідчення тракториста-машиніста з серійним номером « НОМЕР_1 », виданий на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає встановленому зразку бланка посвідчення тракториста-машиніста, що перебуває в офіційному обігу, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду об`єктів.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразились в пособництві, у формі надання засобів іншим співучасникам злочину у підробленні посвідчення, яке видається установою, і яке надає права з метою використання його підроблювачем, за попередньою змовою групою осіб вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , близько 12 години 30 хвилини, перебуваючи за кермом транспортного засобу «ЮМЗ» реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись по вул. Шевченка, що в с. Біличі Володимирського району Волинської області, відповідно до Закону України «Про Національну поліції», був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції, для перевірки даного водія. На вимогу інспектора сектору реагування патрульної поліції ВПД №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області пред`явити документи на право керування транспортним засобом, завідомо знаючи про те, що посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_3 , категорій «А1, А2, В1, 02, ВЗ, С, ПІ, 02, Е1, Е2, Р1, Г2, 61, 62» є підроблене, діючи умисно, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, використав завідомо підроблене посвідчення водія, пред`явивши його поліцейському для перевірки.

В ході перевірки документів поліцейським встановлено, що надане ОСОБА_4 посвідчення тракториста-машиніста містить ознаки підроблення.

Згідно з висновком судової технічної експертизи документів, бланк посвідчення тракториста-машиніста з серійним номером НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає встановленому зразку бланка посвідчення тракториста-машиніста, що перебуває в офіційному обігу, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду об`єктів.

Таким чином ОСОБА_4 використав завідомо підроблений документ, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю. Щиро розкаявся у вчинених кримінальних правопорушеннях та просив суворо не карати. Щодо міри покарання обізнаний, відповідальність за вчинені ним правопорушення йому зрозуміла.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені. Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних на особу обвинуваченого. У суду немає жодних сумнівів в добровільності позиції, яка ствердно висловлена обвинуваченим.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо фактичних обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень є послідовними та змістовними, відповідають даним, наведеним у обвинувальному акті. На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні умисних протиправних дій, які виразились у пособництві, тобто в наданні засобів, які сприяли вчиненню кримінального правопорушення іншим співучасникам, у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою, вчиненим за попередньою змовою групою осіб є доведеною та кваліфікує його дії за ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 358 КК України. Також, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у використанні завідомо підробленого документа є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, судом відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України (правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України відносяться до нетяжких злочинів, а правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України є кримінальним проступком), особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, непрацевлаштований, одружений, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень), посередню характеристику за місцем проживання, його поведінку під час та після вчинення даних кримінальних правопорушень, зокрема, що нових злочинів та правопорушень не вчиняв, дані правопорушення не спричинили жодних тяжких наслідків; думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі, із застосуванням ч. 1 ст. 70, 75, 76 КК України; думку обвинуваченого, який як в судових дебатах так і в останньому слові просив суд суворо його не карати, беручи до уваги те, що покарання повинно призначатись згідно з принципом індивідуалізації та має на меті не лише кару, але й виправлення обвинуваченого, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції його від суспільства з призначенням покарання згідно з санкціями статей закону, за якими він притягується до кримінальної відповідальності, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України та інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами. При цьому суд керується вимогами ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Дане покарання на переконання суду, відповідає його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи). При цьому передбачених відповідно до ст. 69 КК України підстав, для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом судом не встановлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ст. 174 КПК України слід скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 23.08.2024 року на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події 20.08.2024 року, узбіччя автодороги с. Біличі, Володимирського району, навпроти будинку по АДРЕСА_2 , а саме: посвідчення машиніста-тракториста серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , із ознаками підробки, видане ГУ Держпродспоживслужба в Київській області від 18.03.2021 року, яке вилучено та поміщено до спеціального пакету НПУ № CRI 1266902, клапан якого заклеєно, цілісність перевірена понятими, з метою збереження речових доказів, встановивши заборону відчужувати, розпоряджатися та користуватися чи вчиняти будь-які інші дії із вищевказаними майном до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України - у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробовуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 2 650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) гривень 48 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 23.08.2024 року на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події 20.08.2024 року, узбіччя автодороги с. Біличі, Володимирського району, навпроти будинку по АДРЕСА_2 , а саме: посвідчення машиніста-тракториста серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , із ознаками підробки, видане ГУ Держпродспоживслужба в Київській області від 18.03.2021 року, яке вилучено та поміщено до спеціального пакету НПУ № CRI 1266902, клапан якого заклеєно, цілісність перевірена понятими.

Речовий доказ - посвідчення машиніста-тракториста серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , із ознаками підробки, видане ГУ Держпродспоживслужба в Київській області від 18.03.2021 року, яке вилучено та поміщено до спеціального пакету НПУ № CRI 1266902, клапан якого заклеєно, цілісність перевірена понятими та передано на зберігання в кімнату речових доказів ВП АДРЕСА_3 - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1