Справа № 132/38/24
Ухвала

Іменем України

29 жовтня 2024 року місто КАЛИНІВКА

Калинівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої особи ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в міста Калинівка Хмільницького району Вінницької області клопотання учасників судового провадження, заявлені в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 05 серпня 2022 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Калинівського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 05 серпня 2022 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України.

В рамках розгляду даного кримінального провадження, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

З`ясувавши думку учасників кримінального провадження щодо клопотання захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України, полягає у самовільному будівництві будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Назагал самовільне зайняття земельної ділянки - це фактичне заволодіння (чи заволодіння і користування) земельною ділянкою або її частиною, вчинене в особистих інтересах або інтересах інших осіб тим, кому ця ділянка у встановленому порядку не надавалась у володіння і користування або не передавалась у власність, або за відсутності вчинення правочину щодо такої земельної ділянки (чи щодо об`єкта, розташованого на земельній ділянці). Самовільне зайняття земельної ділянки також має місце і у випадку, коли власник або законний володілець земельної ділянки самовільно змінює її межі, приєднуючи частину суміжних земель до своєї ділянки, та в інших випадках.

Самовільне будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці полягає у веденні на такій ділянці без належного дозволу будівельних робіт, виконанні монтажних робіт по спорудженню певних будівель, споруд тощо.

Таким чином, з моменту самовільного зайняття земельної ділянки, початку ведення будівельних робіт на самовільно зайнятій земельній ділянці склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1, 3 ст.197-1 КК України, є закінченим і з цього часу особа безперервно перебуває в злочинному стані до моменту, поки не припиняє самовільне посягання на земельну ділянку за своєю волею чи незалежно від неї або зазначені дії цієї особи не набувають статусу легальних (припинення злочину).

З огляду на це, кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.197-1 КК України, є триваючим. Й відповідно, у разі вчинення триваючого злочину, першим днем строку давності, як підстави для звільнення особи від кримінальної відповідальності за його вчинення, є день припинення вчинення особою відповідного триваючого злочинного діяння.

Тому, враховуючи викладене, першим днем початку перебігу строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідною частиною ст.197-1 КК України, є день припинення вчинення особою відповідного триваючого злочинного діяння, а не день, з якого таке діяння досягнуло стадії закінченого злочину, оскільки злочини, передбачені відповідними частинами ст.197-1 КК України мають триваючий характер.

З урахуванням обставин даної справи, строк давності притягнення до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України, не сплив, а тому клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 05 серпня 2022 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України, необхідно залишити без задоволення.

Щодо клопотання прокурора Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 про накладення на обвинуваченого грошового стягнення у зв`язку з невиконанням ним процесуального обов`язку, а саме неприбуттям на виклик суду, то воно підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 7 статті 42 КПК України, обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття - заздалегідь повідомити про це.

Із системного аналізу наведеної норми убачається, що беззаперечним обов`язком обвинуваченого є його явка за викликом до суду, а в разі наявності поважних причин неможливості прибути за викликом до суду у визначений час, передбачених статтею 138 КПК України, обвинувачений зобов`язаний заздалегідь про це повідомити суд.

Поважними причинами неприбуття особи на виклик згідно положень статті 138 КПК України, є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

В порушення зазначених вище вимог процесуального закону, обвинувачений ОСОБА_7 в судове засідання, призначене на 18.09.2024 року не з`явився, про причини неможливості прибути до суду у визначений час, не повідомив, доказів поважності причин неявки в судове засідання, не надав.

Відповідно до частини 1 статті 323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

Згідно частин 1, 2 статті 139 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду. У випадку, встановленому частиною першою цієї статті, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід.

З урахуванням відсутності доказів поважності причин неявки обвинуваченого ОСОБА_7 в судове засідання 18.09.2024 року, суд приходить до висновку, що дана неявка має ознаки неповажної.

Така поведінка обвинуваченого ОСОБА_7 свідчить про явну зневагу до суду та небажання виконувати передбачені кримінальним процесуальним законом покладені на нього обов`язки, а тому суд, приходить до висновку про необхідність накладення на нього грошового стягнення.

Керуючись ст.ст.350, 369-372, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 05 серпня 2022 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України залишити без задоволення.

Клопотання прокурора Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 про накладення на обвинуваченого грошового стягнення у зв`язку з невиконанням ним процесуального обов`язку, а саме неприбуттям на виклик суду задовольнити.

Накласти на обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Заливанщина Калинівського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , грошове стягнення у розмірі 0,5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1514грн.00коп., у зв`язку з невиконанням процесуального обов`язку, а саме неприбуттям на виклик суду, яке стягнути на користь держави.

Копію цієї ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_7 , якому запропонувати добровільно сплатити зазначений розмір грошового стягнення на протязі десяти діб з моменту отримання цієї ухвали, в іншому випадку суд зверне його до примусового виконання.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою статті 292 КПК України, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Суддя