Провадження по справі № 1-кп/367/535/2024
У Х В А Л А

Іменем України

про продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави

09 жовтня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення - прокурора - ОСОБА_3 ,

зі сторони захисту - захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

під час судового розгляду у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002934 від 18.09.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

розглянувши клопотання прокурора про продовження стосовно обвинуваченого строку застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави,

В С Т А Н О В И В :

Прокур Бучанської окружної прокуратури Київської області звернувся до суду з клопотанням про продовження строком на шістдесят днів строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що:

на розгляді Ірпінського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 0002934 від 18.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - умисного протиправного заподіянні смерті іншій людині;

ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався судом. Наразі строк запобіжного заходу спливає, а закінчити судове слідство не можливо з об`єктивних підстав;

приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, який згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строк від семи до п`ятнадцяти років, у сторони обвинувачення є підстави вважати, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що обвинувачений ОСОБА_5 , не будучи ізольованим від суспільства, може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, про що свідчить те, що останній офіційно не працює, не навчається, тим саме не має постійних соціальних зв`язків, та може укривається від органу досудового розслідування та суду;

обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків, оскільки йому відомі анкетні дані, місце їх проживання, відомості про яких містяться у процесуальних документах та протоколах слідчих дій, копії яких йому було вручено разом з клопотання про застосування запобіжного заходу, у зв`язку з чим обвинувачений може шляхом погроз, підкупу та залякування впливати на свідків і примушувати їх змінювати надані ними показання, або давати неправдиві показання, іншим чином незаконно на них впливати;про можливість незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні свідчить також і насильницький характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 ; у вказаному кримінальному провадженні триває судовий розгляд, не прийнято кінцевого рішення, у сторони обвинувачення можуть виникнути підстави для повторного допиту як потерпілого так і свідків, що обґрунтовує актуальність вказаного ризику на даній стадії судового розгляду;

існує також ризик п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальном провадженню іншим чином, про що свідчить насильницький характер вчиненого кримінального правопорушення. Останній з метою уникнення кримінальної відповідальності може підбурити родичів, знайомих, товаришів надати органу досудового розслідування та суду неправдиві показання на свою користь для уникнення відповідальності;

менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків і дотримання останнім належної процесуальної поведінки, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу стороні захисту вручена, судове засідання відбувається у встановлений законом строк.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав з викладених у ньому підстав.

У судовому засіданні захисник заперечувала проти задоволення клопотання, просила застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений також просив у клопотанні прокурора відмовити.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, обвинувальний акт та додатки до нього, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора з таких міркувань.

18.09.2023 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України (фактичний час затримання 22:50 год.)

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 20.09.2023 щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, до 18.11.2023 року, включно.

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 14.11.2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_5 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19.12.2023 року включно.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14.12.2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_5 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 22 години 50 хвилин 12.02.2024 року включно.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 06.02.2024 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 22 години 50 хвилин 05.04.2024 року включно.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 06.02.2024 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 22 години 50 хвилин 05.04.2024 року включно.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 25.06.2024 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 22 години 50 хвилин 23.08.2024 року включно.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 15.08.2024 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 22 години 50 хвилин 13.10.2024 року включно.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Одночасно з цим, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім ризиків встановлених у судовому засіданні, суд повинен оцінити в сукупності всі обставини кримінального провадження, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного (ст. 178 КПК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Панченко проти Росії» та «Бекчиєв проти Молдови» зазначив, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вони маловірогідні і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Так, інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, є особливо тяжким злочином, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Кожна окремо з вищезазначених обставин не є вирішальною при оцінці наявності ризику переховування, однак у сукупності між собою та з іншими обставинами цього кримінального провадження дає підстави стверджувати про наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду на даному етапі кримінального провадження.

Вирішуючи питання про доцільність продовження тримання під вартою ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, наявність постійного місця проживання, відсутність місця роботи. До того ж суд враховує спосіб вчинення кримінального правопорушення, у скоєнні якого він обвинувачується. У зв`язку з чим є достатньо підстав вважати, що застосування щодо обвинуваченого більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.1 та п.4 ч. 1 ст.177 КПК України, якими є можливість переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Обставин, що могли б свідчити про можливість застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ч.1 ст. 146 КПК України, судом не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, а в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на домашній арешт відмовити повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 186, 187,193-199, 201, 205, 314-315, 369-372, 376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження строку застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів без визначення застави - задовольнити.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без змін.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 без визначення застави на 60 днів, а саме до 22 години 49 хвилин 07.12.2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Клопотання захисника про відкладення судового засідання задовольнити - відкласти судове засідання на строк до 28 жовтня 2024 року до 14 год. 30 хв.

Повний текст ухвали виготовлено у межах встановленого ст. 379 КПК україни строку 14.10.2024 року.

Суддя: ОСОБА_1