Номер провадження № 1-кп/243/420/2024
Номер справи 243/7431/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» серпня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

- прокурора ОСОБА_3

- представника потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

- представників потерпілого ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

- представника цивільного відповідача МВС України ОСОБА_10

- обвинуваченого ОСОБА_11 ,

- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_12 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні в залі № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за № 0003036, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 20 серпня 2023 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону 22 грудня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стенятина Сокольського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом на посаді командира 2 відділення 3 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону Військової частини НОМЕР_1 у військовому звані сержант, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, інвалідом не являється, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 121 ч. 1, 414 ч. 2 КК України,

ОСОБА_14 захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою продовжено на строк до 26 серпня 2024 року включно.

В С Т А Н О В И В :

22 грудня 2023 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло кримінальне провадження за № 0003036, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 20 серпня 2023 року з Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону по обвинуваченню ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 121 ч. 1, 414 ч. 2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2023 року обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 днів до 17 жовтня 2023 року включно.

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2023 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 днів до 20 листопада 2023 року включно.

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2023 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 днів до 12 січня 2024 року включно.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 січня 2024 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 днів до 11 березня 2024 року включно.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 березня 2024 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 днів до 06 травня 2024 року включно.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 травня 2024 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 днів до 01 липня 2024 року включно.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 червня 2024 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 днів до 26 серпня 2024 року включно.

В судовому засіданні прокурор заявив Клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 до шістдесяти днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та просив не визначати альтернативний запобіжний захід у виді застави відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Представник потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , у судовому засіданні підтримав Клопотання прокурора.

Представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , у судовому засіданні підтримав Клопотання прокурора.

Представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 , у судовому засіданні підтримав Клопотання прокурора.

Представник цивільного відповідача МВС України ОСОБА_10 , у судовому засіданні просив вирішити питання на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_11 у судовому засіданні просив вирішити на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_12 у судовому засіданні просив вирішити на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового засідання, при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_11 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 .

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2023 року обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 днів до 17 жовтня 2023 року включно з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , з місцем дислокації у АДРЕСА_2 .

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2023 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 днів до 20 листопада 2023 року включно з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , з місцем дислокації у АДРЕСА_2 .

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2023 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 днів до 12 січня 2024 року включно з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , з місцем дислокації у АДРЕСА_2 .

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 січня 2024 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 днів до 10 березня 2024 року включно з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , з місцем дислокації у АДРЕСА_2 .

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 березня 2024 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 днів до 06 травня 2024 року включно з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , з місцем дислокації у АДРЕСА_2 .

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 травня 2024 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 днів до 01 липня 2024 року включно з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , з місцем дислокації у АДРЕСА_2 .

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 червня 2024 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід «тримання під вартою» на 60 днів до 26 серпня 2024 року включно з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , з місцем дислокації у АДРЕСА_2 .

Встановлено, що 20 серпня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003036 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 414 ч. 2 КК України.

Встановлено, що 20 серпня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003037 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України.

20 серпня 2023 року ОСОБА_11 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 121 ч. 1, 414 ч. 2 КК України.

ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання за ст. 121 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, за ст. 414 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк від двох до десяти років.

Вирішуючи питання наявності ризиків стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 , який обвинувачується у вчиненні двох тяжких злочинів з санкцією покарання строком до 10 років позбавлення волі, а відтак у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оцінивши негативні наслідки переховування як менш несприятливі, ніж обмеження, пов`язані з триманням під вартою як запобіжним заходом або відбуванням покарання, суд вважає реальним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України у виді можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі покинути територію України.

Також суд зазначає, що має місце ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки перебуваючи на свободі, обвинувачений ОСОБА_11 , може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також інших осіб, які на теперішній час ще не надали покази у кримінальному провадженні, однак їм можливо відомі обставини скоєння злочину. На теперішній час судом не допитані свідки, покази яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що у випадку не продовження ОСОБА_11 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, створить передумови для впливу на достовірність показань свідків у даному кримінальному провадженні.

Суд погоджується, що має місце ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачений ОСОБА_11 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Обвинувачений розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього може самовільно залишити місце служби, що утворює склад іншого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України. Крім того, незаконні дії щодо свідків можуть зумовити вчинення інших злочинів проти життя та здоров`я особи.

Розглядаючи питання можливості застосування альтернативного запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, суд зауважує, що з огляду на характер інкримінованих злочинів, які є умисними злочинами вчиненими в умовах воєнного стану, чітким є переконання суду, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Також суд вважає, що обставини, на які посилалась сторона захисту в якості підстав для зміни запобіжного заходу, з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості та обставин інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та нівелювати встановлені ризики.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 на більш м`який, оскільки відсутність належного контролю за діями обвинуваченого в разі їх обрання та необхідність їх виконання за місцем служби, що надасть йому доступ до зброї та можливість вільного переміщення, а відтак нівелює запобігання ризику впливу на свідків та забезпечить можливість вчинення нових насильницьких дій щодо інших осіб та обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою під час досудового розслідування з урахуванням його тривалості, відповідає особі обвинуваченого, характеру, тяжкості, мотивам та обставинам злочинів, що інкримінуються обвинуваченому та покаранню, що може бути йому призначене, в разі визнання його винуватим.

Згідно ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді Клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді Клопотання суд оцінює підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) та тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Також суд вважає, що утримання обвинуваченого ОСОБА_11 під вартою, буде запобігати перешкоджанню встановленню істини у кримінальному провадженні.

Утримання під вартою не є передумовою покарання у виді позбавлення волі, але при збережені розумної підозри відносно затриманої особи у скоєні злочину є умовою законності та відповідає реальним вимогам суспільного інтересу.

Суд не відхиляє доводів сторони захисту на користь обвинуваченого, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).

Крім того, з Обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі Волосюк проти України).

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту не наведено.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження, а саме тримання під вартою, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено, у зв`язку з чим суд вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, аніж тримання під вартою, а тому суд приходить до висновку про доцільність збереження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Суд також бере до уваги, що тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, постала перед компетентними органами.

Крім того, суд вважає, що продовження строку утримання під вартою ОСОБА_11 не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Суд вважає, що у Клопотанні, доданих документах та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 121 ч. 1, 414 ч. 2 КК України.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Суд дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів, тобто по 21 жовтня 2024 року включно.

У відповідності до статті 182 КПК України «Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальних рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу».

У відповідності до статті 183 частини 4 КПК України « Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні:

- щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства;

- щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, та під час вчинення кримінального правопорушення було застосовано насильство та спричинено загибель потерпілого, з урахуванням попередньої поведінки обвинуваченого, суд вважає можливим не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною 17 липня 1997 року, ст. ст.177- 178, 331, 369-372, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_15 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити захід забезпечення кримінального провадження обраний під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , з місцем дислокації у АДРЕСА_2 на строк шістдесят днів - до 21 жовтня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити начальнику гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 , з місцем дислокації у АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду в п`ятиденний строк з моменту проголошення ухвали. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвалу постановлено, складено та підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повний текст Ухвали проголошено 23 серпня 2024 року о 12 годині 30 хвилин.

Головуючий: Суддя: ОСОБА_1 .