В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному порядку в залі Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №000665 від 14 листопада 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , який 22.05.1989 року народився у місті Кривому Розі, Дніпропетровської області,громадянин України, розлучений, на утриманні малолітній син 2014 року народження, здобув вищу освіта, не працює, інвалідом не являється, раніше не судимий,місце проживання: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

14.11.2024, близько 19:30 годин,ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заходився в приміщенні КНП «Криворізька міська лікарня №9» ДОР по АДРЕСА_2 , де у нього виник конфлікт з раніше незнайомим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тараптово, на ґрунті виниклих неприязних відносин, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Після чого, в той же день, 14.11.2024, близько 19:30 годин, ОСОБА_2 , перебуваючи в приміщенні КНП «Криворізька міська лікарня №9» ДОР по АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий протиправно-кримінальний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, знаходячись у безпосередньої близькості на відстані витягнутої руки від потерпілого, діючи умисно, усвідомлюючи можливість настання наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень,умисно наніс один удар правим кулаком в ділянку обличчя потерпілого ОСОБА_3 , від чого той впав на підлогу, після чого, продовжуючи свої противоправні дії, умисно наніс ще не менш 3-х ударів кулаком правої руки в ділянку обличчя ОСОБА_3 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_2 потерпілому

ОСОБА_3 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя, які згідно висновку судово-медичної експертизи №2120 від 15.11.2024, за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів.

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Прокурором в обвинувальному акті заявлено клопотання, що оскільки ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ст. ст. 381, 382 КПК України він просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_2 , який був представлений захисницею ОСОБА_4 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Органом досудового розслідування встановлено фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення за частиною 1 статті 125 КК України, як беззаперечно визнані обвинуваченим та підтверджуються належними та допустимими доказами, які досліджені судом.

ОСОБА_2 в поданій заяві обставини викладені у обвинувальному акті не оспорює, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за 1 ст. 125 КК України, його вина у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Дослідивши у сукупності матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що слід визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку за частиною 1 статті 125 КК України за ознаками: умисного легкого тілесного ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу ОСОБА_2 , який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, дітей на утриманні не має, працює, неодружений.

Згідно з ст. 66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України - в обвинувальному акті не інкримінуються.

Згідно зі ст. ст. 50, 65 КК України покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення засуджених, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

З урахуванням вищевикладеного, відповідно до статей 50, 65 КК України з метою виправлення ОСОБА_2 а також запобігання скоєння нових злочинів, суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Саме така міра покарання, на думку суду, відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і є найбільш доцільною, достатньою для виправлення підсудного та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

З матеріалів справи встановлено, що процесуальні витрати та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні. Процесуальні витрати відсутні. Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - збитки відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід не обирався, клопотань про обрання не надходило.

Керуючись ст. ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили - не застосовувати.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1