УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділу 4 управління Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 , погоджене прокурором другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000257 від 20.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України,

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділу 4 управління Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 , погоджене прокурором другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000257 від 20.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000257 від 20.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

12.09.2024 ОСОБА_5 затримано на підставі ст.ст.208, 615 КПК України. Цього ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

13.09.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як зазначає слідчий у клопотанні, установлено, що на праві власності у ОСОБА_5 є рухоме майно, зокрема:

-автомобіль «Ford Escape», номерний знак НОМЕР_1 .

Слідчий у клопотанні зазначає, що арешт майна у цьому кримінальному провадженні необхідний для забезпечення кримінального провадження, зокрема конфіскації майна як виду покарання .

У судове засідання слідчий не з`явився, в той же час на адресу суду надійшла заява старшого слідчого в ОВС ГСУ СБ України ОСОБА_6 , у якій останній просив клопотання про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000257 від 20.03.2024 розглянути без його участі та задовольнити, а також долучив реєстраційну картку транспортного засобу.

Володілець майна, на яке слідчий просить накласти арешт, у судове засідання не викликався, з огляду на положення ч.2 ст. 172 КПК України, також суддя враховує, що майно щодо якого вирішується питання про арешт майна не є тимчасово вилученим.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, документи, що надійшли на адресу суду, слідча суддя приходить до наступного висновку про наявність підстав для його часткового задоволення, виходячи із наступного.

Слідчою суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000257 від 20.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

12.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 111-2 КК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

При вирішенні клопотання слідчого про арешт майна слідча суддя враховує, що санкція ч.1 ст. 111-2 КК України, за якою зокрема ОСОБА_5 , повідомлено про підозру, передбачає покарання у виді конфіскації майна, а тому, з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, та зважаючи на наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно може бути перетворено або відчужене, клопотання слідчого підлягає задоволенню з підстав, визначених п.3 ч.2 ст. 170 КПК України

Доказів настання невиправданих негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у межах даного клопотання слідчого, слідчою суддею не встановлено.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, викладене вище обґрунтування, слідча суддя дійшла висновку про часткове задоволення клопотання та накладення арешту на майно, відомості щодо належності якого підтверджені слідчим, шляхом заборони розпорядження вказаним майном, з урахуванням приписів ст. 173 КПК України, в той же час в іншій частині клопотання залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 309, 395 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності, а саме на:

-автомобіль «Ford Escape», номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 НОМЕР_3 , шляхом заборони розпорядження вказаним майном.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідча суддя ОСОБА_7