УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилучене в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 06.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання прокурора про накладення арешту на майно, у рамках цього провадження, у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст.ст. 2, 91 КПК України при наявності передумов визначених ст.ст. 132, 170 того ж Кодексу.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції на станціях залізничного транспорту Головного управління Національної поліції в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000024 від 06.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 разом з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами розповсюджує наркотичний засіб «метадон» (фенадон) на території Солом`янського району м. Києва, зокрема на території Київського залізничного вокзалу «Київ-Пасажирський».

Так, в ході проведення огляду місця події 08.07.2024 у за адресою: АДРЕСА_1 , під`їзд №2 у ОСОБА_5 вилучено 20 (двадцять) таблеток білого кольору, які знаходяться у 3 (трьох) блістерах із написом «Метадон-ЗН», які поміщено в спецпакет CRI1018311. Згідно з висновком експерта №СЕ-19/111-24/39658-НЗПРАП в наданих на дослідження таблетках білого кольору виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон. Маса метадону - 0,441 г.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 показав, що вилучений у нього в ході проведення огляду наркотичний засіб метадон він придбав у особи, знайомої йому як ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 .

Окрім того, 15.08.2024 року в ході проведення обшуку житла у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено: грошову купюру номіналом 500 грн. ЕГ5482519, грошову купюру номіналом 500 грн. ЦА2284770 та грошову купюру номіналом 500 грн. ЕА5298298, які по своїй суті являються речовими доказами.

Оглядом вилучених предметів встановлено що вищевказані грошові купюри являються заздалегідь ідентифікованими грошовими коштами, згідно протоколу огляду заздалегідь ідентифікованих грошових коштів від 15.08.2024, які використовувались в ході оперативної закупки 15.08.2024.

Виходячи з вище викладеного на даний час у органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на вилучені речі, а саме: грошову купюру номіналом 500 грн. ЕГ5482519, грошову купюру номіналом 500 грн. ЦА2284770 та грошову купюру номіналом 500 грн. ЕА5298298.

Вищеописане тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні оскільки зберегли на собі його сліди, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника та долучені до нього копії матеріалів кримінального провадження на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, приходить до наступного висновку.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовими доказами, згідно постанови від 16.08.2024.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є речовими доказами.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

При цьому, в судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

Тож, слідчий суддя погоджується з клопотанням прокурора про те, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що майно тимчасово вилучене 15.08.2024 в ході проведення обшуку житла ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: грошова купюра номіналом 500 грн. ЕГ5482519, грошова купюра номіналом 500 грн. ЦА2284770 та грошова купюра номіналом 500 грн. ЕА5298298, відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частини другої статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилучене в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 06.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 15.08.2024 в ході проведення обшуку житла ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: грошову купюру номіналом 500 грн. ЕГ5482519, грошову купюру номіналом 500 грн ЦА2284770 та грошову купюру номіналом 500 грн. ЕА5298298, з метою збереження речових доказів.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчих, прокурорів, які входять до відповідних груп слідчих, прокурорів у кримінальному провадженні №0000024 від 06.02.2024.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1