Справа № 473/5536/24
Номер провадження 1-в/473/367/2024
У Х В А Л А

іменем України

"11" листопада 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вознесенську подання начальника Вознесенського РВ філії Державної установи «Центр пробації» Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях ОСОБА_6 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щербанівське Вознесенського району Миколаївської області, неодруженого, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 20.11.2023 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.129, ст.ст. 75, 76 КК України до 1-го року обмеження волі із звільненням від відбуваня покарання з іспитовим строком 1 рік; засудженого вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.12.2023 за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70, ст.ст. 75, 76 КК України до 5-ти років позбавлення волі із звільненням від відбуваня покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із втратою чинності закону,

В С Т А Н О В И В:

03.10.2024 начальник Вознесенського РВ філії Державної установи «Центр пробації» Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях ОСОБА_7 звернулась до суду з поданням відносно ОСОБА_5 про звільнення від призначеного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.12.2023 у зв`язку із втратою чинності закону.

В обґрунтування подання зазначено, що з 31.01.2024 на обліку у відділі перебуває ОСОБА_5 , який, відповідно до вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області 22.12.2023 за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70, ст.ст. 75, 76 КК України засуджений за крадіжку у сумі 1069 грн.

У зв`язку з чим, посилаючись на вимоги п.13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України, ст.ст. 5, 74 КК України, Закон України «Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 начальник органу пробації звернулась до суду з вказаним поданням.

Представник Вознесенського РВ філії Державної установи «Центр пробації» Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях ОСОБА_4 подання в судовому засіданні підтримала.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.

Заслухавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши подання, вироки, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частинами 2 і 3 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Як вбачається із вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.12.2023, ОСОБА_5 засуджений за ч.4 ст.185 КК України за крадіжку у сумі 1069 грн. та призначено покарання у виді 5-ти років позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень, за цим вироком та вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.11.2023 шляхом поглинання менш суворого більш суворим, остаточно призначено покарання 5 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців та покладено обов`язки, на підставі ст.76 КК України.

На час, до якого відносяться інкриміноване обвинуваченому діяння, положення ч.1 ст.51 КУпАП діяли в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна» №1449-VI від 04.06.2009 (далі - Закон України №1449-VI від 04.06.2009), згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч.3 ст.51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Положеннями ст.185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції. Зокрема, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст. 4 КК України).

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи наведене вище, оскільки, згідно вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.12.2023, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за крадіжку у сумі 1069,00 грн., що не перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину, наявні підстави стверджувати про внесення змін, які б усували караність діяння ОСОБА_5 за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а саме у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння.

Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що є правові підстави для задоволення даного подання.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Подання задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.12.2023 за ч.4 ст.185, ч.4 ст. 70 КК України, - у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати засудженим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.11.2023 за ч.1 ст.129 КК України до 1-го року обмеження волі, ст.75 КК України 1 рік іспитового строку, з покладанням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1