печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 25.07.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001540 від 17.07.2019, -

В С Т А Н О В И В :

19.09.2024 до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 25.07.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001540 від 17.07.2019.

Як вбачається із скарги та долучених до неї матеріалів, Генеральною прокуратурою України внесено відомості до ЄРДР за № 0001540 від 17.07.2019 за попередньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 382 КК України, щодо вчинення кримінального правопорушення уповноваженими особами Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві пов`язаними з невиконанням судового рішення.

Досудове розслідування проводять слідчі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.

25.07.2024 слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим та скасовано у об`єднаному кримінальному провадженні № 0001540 від 17.07.2019 всі постанови про відмову у визнанні потерпілим та про відмову у задоволенні клопотання, мотивуючи її тим, що ОСОБА_3 подає численні необгрунтовані, однакові за сутністю скарги до суду та клопотання до органу досудового розслідування. Дана процесуальна поведінка ОСОБА_3 не відповідає загальновизнаним принципам права. Подання аналогічних за викладеними обставинами скарг, клопотань, щодо одних і тих самих обставин, є яскравим проявом зловживання своїм правом та свідчить про неповагу до суду та органу досудового розслідування.

ОСОБА_3 вважає, що відмова слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 у визнанні поверпілим у кримінальному провадженні № 0001540 від 17.07.2019 є невмотивовною та неповною, винесена з порушенням вимог ст. 220 КПК України, слідчим не було наведено в оскаржувані постанові обгрунтування та підстави відмови у визнанні його потерпілим, слідчим не було допитано ОСОБА_3 як свідка у вказаному кримінальному провадженні.

Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явилась. ОСОБА_3 в прохальній частині скарги просив проводити розгляд скарги за його відсутності.

Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, заяв, клопотань, заперечень до суду не надходило.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею здійснювалась.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001540 від 17.07.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 374, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 366 КК України.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 25.07.2024 було відмовлено у визнанні потерпілим та скасовано у об`єднаному кримінальному провадженні № 0001540 від 17.07.2019 всі постанови про відмову у визнанні потерпліим та про відмову у задоволенні клопотання, мотивуючи її тим, що ОСОБА_3 подає численні необгрунтовані, однакові за сутністю скарги до суду та клопотання до органу досудового розслідування. Дана процесуальна поведінка ОСОБА_3 не відповідає загальновизнанам принципам права. Подання аналогічних за викладеними обставинами скарг, клопотань, щодо одних і тих самих обставин, є яскравим проявом зловживання своїм правом та свідчить про неповагу до суду та органу досудового розслідування.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про визнання потерпілим подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч. 5 ст. 55 КПК України).

Згідно зі ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Пунктом п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, вбачається, що постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Зміст процесуального рішення слідчого у формі постанови в кожному випадку повинен відповідати вимогам ст. 110 КПК України.

Аналізуючи доводи ОСОБА_3 , підстави звернення з вказаною скаргою, слідчий суддя приходить до висновку, що в постанові слідчого враховані приводи подачі клопотання суб`єктом звернення, надано обґрунтування підстав неможливості задоволення клопотання, а відтак приходить до висновку, що постанова прийнята з врахуванням фактичних обставин кримінального провадження, на підставі діючого кримінального процесуального законодавства, стверджувати про її неповноту та необґрунтованість підстав не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 7, 55, 110, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 25.07.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001540 від 17.07.2019 - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1