Справа № 643/9771/24
Провадження № 1-кс/643/1063/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2024

Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

представника власника майна ОСОБА_5 ,

представника третьої особи, щодо майна якої вирішено питання про накладення арешту - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Московського районного суду міста Харкова клопотання представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0002343 від 08.07.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Представник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 30.08.2024 звернувся до слідчого судді Московського районного суду міста Харкова з клопотанням, у якому, посилаючись на приписи ст.174 КПК України, прохає скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 29.05.2024 у справі 643/5279/24 (провадження 1-кс/643/642/24), зазначаючи, що під час обшуку у кримінальному провадженні №0002343 від 08.07.2023 у ОСОБА_9 вилучено грошові кошти у сумі 98000 доларів США, що належать ОСОБА_8 . Представник ОСОБА_5 клопотання мотивував тим, що вилучені грошові кошти були передані ОСОБА_8 . ОСОБА_9 у позику та вони не стосуються кримінального провадження, що розслідується, крім того, ОСОБА_5 припускає, що кримінальне провадження, у якому вилучено грошові кошти, розпочато за завідомо неправдивим повідомленням про кримінальне правопорушення, а співробітники правоохоронних органів під час досудового розслідування діяли не в інтересах досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 02.09.2024 відкрито провадження за вищевказаним клопотанням, викликано у судове засідання адвоката ОСОБА_5 , визнано обов`язковою явку у судове засідання слідчого та прокурора у кримінальному провадженні №0002343 від 08.07.2023, витребувано з Харківського РУП №2 ГУНП у Харківській області та Салтівської окружної прокуратури міста Харкова матеріали кримінального провадження №0002343 від 08.07.2023, викликано у судове засідання для допиту у якості свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , а також потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_12 для допиту у якості потерпілого.

Матеріали кримінального провадження №0002343 від 08.08.2023 надійшли до Московського районного суду міста Харкова з ХРУП №2 ГУНП в Харківській області 11.09.2024.

Судові засідання з розгляду вищевказаного клопотання призначався на 02.09.2024, 06.09.2024, 13.09.2024, 17.09.2024, 18.09.2024, 19.09.2024, проте судовий розгляд неодноразово відкладалося, зокрема у зв`язку з ненадходженням матеріалів кримінального провадження, через вирішення заяви прокурора про відвід слідчому судді, а також за клопотаннями сторін про перенесення судового розгляду через неможливість забезпечення участі. При цьому представники сторони обвинувачення наполягали на розгляді клопотання за відсутності з поважних причин представника власника майна ОСОБА_5 , а також були проти розгляду вказаного клопотання за відсутності представника потерпілого ОСОБА_7 , поважні причини неявки якого документально не підтверджувалися. Представник ОСОБА_5 заперечував проти проведення судового розгляду за відсутності представників сторони обвинувачення та потерпілого.

Представником ОСОБА_9 третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвокатом ОСОБА_6 17.09.2024 подано клопотання про участь у судовому засіданні з метою захисту інтересів вказаного клієнта.

Прокурором 19.09.2024 до Московського районного суду міста Харкова подано заяву про відвід слідчому судді на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України, а саме через те, що головуючий у 2015 2018 роках працював з представником власника майна ОСОБА_5 в одному відділі державного органу обласного рівня. Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 19.09.2024, постановленою у справі 643/9771/24 (провадження 1-кв/643/1147/24), відмовлено у задоволення вищевказаної заяви прокурора про відвід слідчого судді.

Представником ОСОБА_6 23.09.2024 під час судового засідання до Московського районного суду міста Харкова подано клопотання, у якому останній, посилаючись на приписи ст.174 КПК України, прохає скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 29.05.2024 у справі 643/5279/24 (провадження 1-кс/643/642/24), зазначаючи, що під час обшуку у кримінальному провадженні №0002343 від 08.07.2023 у ОСОБА_9 вилучено крім іншого грошові кошти у сумі 98000 доларів США. Вказані грошові кошти були передані ОСОБА_8 . ОСОБА_9 у позику для комерційних потреб з умовою повернення до 21.11.2024. Представник зазначає, що вилучені грошові кошти та інше майно не відповідають вимогам ст.98 КПК України, отже не є речовими доказами, відповідна постанова слідчого є немотивованою, з неї неможливо зрозуміти за якими ознаками слідчий відніс вилучене майно до категорії речових доказів. На переконання сторони захисту вилучені грошові кошти жодним чином не стосуються кримінального правопорушення, що розслідується, матеріали кримінального провадження не містять жодних доказів приналежності вилучених грошових коштів загиблому ОСОБА_13 чи сину останнього - потерпілому у провадженні ОСОБА_12 , як немає доказів зберігання вказаних грошей у домоволодінні чи іншій нерухомості останніх, при цьому документально підтверджено власний офіційний дохід ОСОБА_9 на суму 79660 доларів США. ОСОБА_6 вказує, що ОСОБА_8 не має жодного статусу у кримінальному провадженні, а щодо ОСОБА_9 не здобуто жодних доказів для його притягнення до відповідальності. При цьому, на переконання вказаного представника, ОСОБА_12 здійснено завідомо неправдиве повідомлення про кримінальне правопорушення. До такого висновку сторона обвинувачення доходить у зв`язку з тим, що заява про крадіжку подана через дев`ять місяців після отримання довіреними особами ОСОБА_12 фактичного постійного доступу до домоволодіння загиблого ОСОБА_13 , при цьому про відсутність у будинку зброї та її можливе викрадення правоохоронні органі повідомлено майже одразу. Представник також зауважує, що стороною обвинувачення порушено порядок вилучення майна під час обшуку. Крім того, представник ОСОБА_6 усно клопотав про зняття накладеного вищевказаною ухвалою слідчого судді арешту з грошових коштів у сумі 7900 Євро, мотивуючи свою позицію тим, що вказана валюта взагалі не фігурує у кримінальному провадженні.

Сторона обвинувачення та потерпілий, без обґрунтування правової позиції з посиланням на правові норми, заперечували проти розгляду клопотання представника ОСОБА_6 у цьому судовому засіданні. Відповідно до ч.3 ст.64-2 КПК України третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.174 КПК України володілець майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням володільця майна, якщо вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано. Скасування арешту майна є процесуальною дією. Згідно з приписами п.п. 8, 9, 12, 16 ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний має право збирати і подавати слідчому, прокурору, слідчому судді докази, брати участь у проведенні процесуальних дій, заявляти клопотання про проведення процесуальних дій, оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом. З огляду на викладене, суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив прийняти вказане клопотання до розгляду та вирішити його у судовому провадженні за клопотанням представника ОСОБА_5 , мотивуючи своє рішення вищевказаними правовими нормами, а також тим, що клопотання мають аналогічну прохальну частину та подібну мотивацію.

До судового засідання представники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ознайомлювалися з матеріалами судової справи, матеріали кримінального провадження останнім для ознайомлення не надавалися. Крім того, з матеріалами судової справи ознайомлювався прокурор.

Допитаний під час розгляду справи у якості свідка ОСОБА_9 показав, що у 2021 році позичив у ОСОБА_8 98000 доларів США, не пояснюючи для чого їх зайняв, передача грошових коштів та складання розписки відбувалося у місті Мерефа Харківської області у гаражі за місцем мешкання ОСОБА_8 за присутності ОСОБА_11 дружини останнього та ОСОБА_10 дружини свідка. У розписці відображено факт позики грошей у вказаній сумі та зобов`язання їх повернути до 21.11.2024. Також свідок показав, що його племінник ОСОБА_12 у телефонній розмові влітку 2023 року виказував претензію щодо зникнення з сейфу його загиблого батька ОСОБА_14 грошових коштів у сумі 30000 доларів США. У подальшому під час проведення у кримінальному провадженні слідчих дій довірений адвокат ОСОБА_12 виказував претензію про зникнення 70000 доларів США. Крім того, у телефонних розмовах потерпілим пред`являлися вимоги про повернення нібито викрадених грошових коштів, при цьому первинна сума у 30000 доларів США зросла спочатку до 50000 доларів США, а у подальшому до 70000 доларів. Чому у заяві про злочин зазначено, що зникло 100000 доларів США ОСОБА_9 не відомо. Свідок також показав, що під час мешкання у домоволодінні ОСОБА_14 він не мав доступу до сейфу, оскільки у нього були відсутні ключі від нього, першим сейф відкрив пасинок загиблого на ім`я ОСОБА_15 , який віднайшов ключі від сейфу у сумці своєї загиблої матері (дружини ОСОБА_14 ). У сейфі було 5000 грн. Свідок зазначив, що геометричні розміри сейфу не дозволяли розмістити у ньому 100000 доларів США. Також ОСОБА_9 показав, що його загиблий брат ОСОБА_14 витратив якісь свої кошти на придбання нерухомості у Кіпрі, крім того, міг зберігати свої гроші в офісі власної фірми у місті Києві. Щодо відносин з загиблим ОСОБА_14 свідок показав, що мав добрі партнерські відносини з останнім, вони разом займалися підприємницькою діяльністю, зокрема, ОСОБА_16 та ОСОБА_14 на початку війни займалися купівлею генераторів, при цьому свідок повідомив, що купівля здійснювалася за його кошти, оскільки ОСОБА_14 готівкових грошей не мав, внаслідок операцій з генераторами було зароблено 30000 доларів США. Свідок показав, що грошові кошти, які у нього вилучено під час обшуку, він збирав щоб віддати ОСОБА_8 . При цьому свідок показав, що мав власні джерела доходу, зокрема, від підприємницької діяльності, від продажу власного автомобіля у 2012 році, від спадку від померлих батьків, від сумісної з братом діяльності, щодо великих витрат свідок показав, що крупні суми витрачав лише на придбання нового авто, а також на відпочинок за кордоном. Також свідок показав, що 11.09.2024 до нього приїжджали працівники поліції, зокрема слідчий ОСОБА_4 , начальник кримінальної поліції, а також ще один чоловік та пропонували ОСОБА_9 передати їм грошові кошти у сумі 30000 доларів США за владнання питань по кримінальному провадженню, при цьому решту грошових коштів свідок мав порівну мав розділити з ОСОБА_12 , на цю пропозицію ОСОБА_9 відповів відмовою.

Допитаний під час розгляду справи у якості свідка ОСОБА_8 показав, що у 2021 році позичив ОСОБА_9 , з яким знайомий близько 20 років, 98000 доларів США. Передача грошових коштів та складання розписки відбувалося у місті Мерефа Харківської області у гаражі за місцем мешкання ОСОБА_8 за присутності ОСОБА_11 дружини останнього та ОСОБА_10 дружини ОСОБА_9 . В розписці відображено факт позики та зобов`язання їх повернути до 21.11.2024. Щодо джерела доходу ОСОБА_8 зрозумілої інформації не надав, вказав. Що його дружина мала дохід від підприємницької діяльності, щодо участі у інших кримінальних провадженнях відповідати відмовився.

Допитані у якості свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 далі у цілому аналогічні свідчення.

Від клопотання про допит потерпілого ОСОБА_12 представник ОСОБА_5 відмовився.

Під час судового засідання вивчено надані представником ОСОБА_5 датовану 21.11.2021 розписку ОСОБА_9 про позику у ОСОБА_8 грошових коштів, а також протоколи опитування адвокатом ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .

Крім того, вивчено надані представником ОСОБА_6 копії документів про доходи ОСОБА_9 , що, на думку вказаного представника, підтверджують наявність у його клієнта грошових коштів у значній сумі, що доводить право власності останнього на гроші, вилучені слідчим.

Також вивчено наданий прокурором виготовлений за допомогою системи Єдиний державний реєстр судових рішень примірник ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду міста Харкова від 26.06.2015, постановленої у справі 646/7986/15-к (провадження 1-кс/646/3206/2015). На переконання вказаного прокурора зазначена ухвала підтверджує, що станом на 11.12.2014 у ОСОБА_8 відсутні грошові кошти у сумі 98000 доларів США, які він у подальшому нібито надав у позику ОСОБА_9 .

За клопотанням прокурора судом за відсутності представників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та без відображення змісту матеріалів кримінального провадження у журналі та технічному записі судового засідання досліджено матеріали кримінального провадження №0002343 від 08.07.2023. Зокрема взято до уваги наявні у матеріалах кримінального провадження витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань, сформовані 28.03.2024 та 08.05.2024, постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 08.04.2024, заяву ОСОБА_17 від 07.07.2023 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.262 КК України, протоколи допиту свідка ОСОБА_9 від 11.07.2023, 26.09.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 20.10.2023, протокол одночасного допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_17 , протоколи про проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 263 КПК України, з додатками до них від 29.09.2023, 25.10.2023, 04.07.2024, протоколи допиту свідка ОСОБА_19 від 28.03.2024, 31.05.2024, 16.08.2024 (з додатком), інформацію податкових органів про дохід ОСОБА_9 , протокол від 17.05.2024 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 з додатками, протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 , проведений за допомогою засобів відеоконференційного зв`язку, постанову про визнання вилученого майна речовими доказами та їх долучення до матеріалів кримінального провадження від 18.05.2024, ухвалу слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 29.05.2024 у справі 643/5279/24 (провадження 1-кс/643/642/24), ухвалу слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 19.08.2024 у справі 643/9188/24 (провадження 1-кс/643/1008/24).

Одночасно, суд звертає увагу, що з вивчених матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування слідчим представнику ОСОБА_6 на його клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження не надано у повному обсязі матеріали, що стосуються вилучення та арешту майна його клієнта, зокрема, посилаючись на приписи ч.1 ст.221 КПК України, відповідно до яких слідчий може відмовити у наданні для ознайомлення певні матеріали, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню, представникові не надано матеріали, якими обґрунтовувалися подані слідчому судді клопотання про обшук та про арешт майна. При цьому, представнику потерпілого матеріали кримінального провадження слідчим надані для ознайомлення у повному обсязі.

У судовому засіданні представник ОСОБА_5 своє клопотання про скасування арешту майна підтримав, просив його задовільнити. Зазначав, що під час досудового розслідування не здобуто відомостей про те, що вилучені грошові кошти набуті злочинним шляхом, при цьому відомості щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань є недостовірними. З боку потерпілої сторони декілька разів збільшувалася сума грошової претензії до ОСОБА_9 . На думку ОСОБА_5 , про наявність грошових коштів у сумі 100000 доларів США у ОСОБА_9 співробітники поліції дізналися під час прослуховування телефонних розмов останнього, а вже після цього потерпілим подана заява про нібито вчинення крадіжки грошових коштів у аналогічному розмірі. Також вказаний представник зазначав, що під час досудового розслідування представниками поліції вчинено протиправні дії, що полягають у вимаганні неправомірної вигоди за вирішення питання про часткове повернення вилучених грошових коштів.

У судовому засіданні представник ОСОБА_6 своє клопотання про скасування арешту майна підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Повідомив прокурору про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_12 , слідчим, а також працівниками ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, просив розпочати з цього приводу досудове розслідування.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання ОСОБА_5 , зазначаючи, що ОСОБА_8 не має права подавати клопотання про скасування арешту майна. Боргова розписка є сумнівною, про неї ОСОБА_9 під час обшуку правоохоронців не повідомляв. Походження грошових коштів законним шляхом ОСОБА_8 не доведено, походження грошових коштів не перевірялося під час досудового розслідування. Клопотання ОСОБА_6 також вважала необґрунтованим. Прокурор також зазначала, що законність вилучення грошових коштів підтверджується ухвалою слідчого судді про їх арешт, а також ухвалою слідчого судді, який вже відмовляв у задоволенні клопотання представника ОСОБА_6 з аналогічних підстав.

Слідчий у кримінальному провадженні показав, що грошові кошти є речовими доказами, належність грошових коштів ОСОБА_8 та справжність розписки ОСОБА_9 про позику не підтверджена, тому у скасуванні арешту майна просив відмовити.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотань представників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , повідомив, що провести допит потерпілого ОСОБА_12 у цьому судовому засіданні неможливо. Під час судового розгляду представник ОСОБА_7 покинув судове засідання через сімейні обставини.

Слідчою групою з числа слідчих СВ ХРУП №2 ГУНП в Харківській області за процесуального керівництва прокурорів Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 та ОСОБА_20 проводиться досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження 0002343 від 07.07.2023 у якому розслідується кримінальне правопорушення первинно кваліфіковане за ч.1 ст.262 КК України, розпочате за заявою ОСОБА_17 від 07.07.2023 про те, що вона 27.06.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , виявила відсутність зброї, яка належала загиблому ОСОБА_13 ( НОМЕР_1 від 07.07.2023), а також кримінальне правопорушення первинно кваліфіковане за ч.5 ст.185 КК України, розпочате за ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 15.03.2024, постановленою у справі №643/2349/24 (провадження 1-кс/643/376/24), якою зобов`язано внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_12 від 27.03.2024 щодо вчинення невстановленою особою у період часу з 19.09.2022 по 27.06.2023 крадіжки грошових коштів у сумі 100000 доларів США з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 від 27.03.2024). Необхідно зазначити, що попри те, що вказана заява містить посилання на викрадені грошові кошти в особливо великому розмірі, сам заявник кваліфікує крадіжку лише за ознакою вчинення в умовах воєнного стану, тобто за ч.4 ст.185 КК України. У вчиненні кримінальних правопорушень у вказаному кримінальному провадженні будь-які особи не підозрюються.

Під час досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження слідчим з числа слідчих слідчої групи 17.05.2024 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено грошові кошти у сумах 98405 доларів США та 7900 Євро, а також телефон торгової марки Xiaomi IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , S/n: НОМЕР_4 .

Формулювання внесеної до ЄРДР фабули кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України декілька разів змінювалося. Зокрема, після обшуку внесено зміни щодо предмета кримінального посягання який з «грошових коштів в особливо великому розмірі» змінився на грошові кошти у сумі 100000 доларів США, при цьому цій сумі не відповідає навіть сума вилучених грошей. У судовому засіданні з`ясовано, що такі зміни внесено слідчим, проте останній не надав жодних переконливих обґрунтувань своїм процесуальним діям.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 29.05.2024 у справі 643/5279/24 (провадження 1-кс/643/642/24) на ідентифіковані за серіями та номерами купюр грошові кошти у сумах 98405 доларів США та 7900 Євро, а також телефон торгової марки Xiaomi IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , S/n: НОМЕР_4 . Судове засідання проведено за відсутності прокурора, слідчого, а також третьої особи, щодо майна якої вирішується клопотання про накладення арешту. З клопотання прокурора про накладення арешту вбачається, що наявні достатні підстави вважати, що вилучені гроші належали загиблому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а вилучений мобільний телефон належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вилучене майно є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, необхідне для проведення експертних досліджень, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, є необхідність у арешті цього тимчасово вилученого майна. Рішення про арешт майна прийнято на підставі клопотання прокурора та долучених до нього копій матеріалів кримінального провадження, перелік яких у даній ухвалі не наводиться з огляду на позицію прокурора про нерозголошення ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та їх представникам відомостей досудового розслідування. Матеріали кримінального провадження у повному обсязі під час прийняття рішення про арешт майна не вивчалися, оскільки це не передбачено кримінальним процесуальним законом. За наслідками судового розгляду, слідчим суддею майно арештоване з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки стороною обвинувачення доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучені грошові знаки є предметом кримінального правопорушення, а вилучений телефон може містити у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з а.1 ч.1 ст.174 КПК України … власник або володілець майна …, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, …. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування … за клопотанням … власника або володільця майна …, якщо вони доведуть, що … арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує повноваження слідчого судді на скасування арешту майна, з встановленням у ході судового розгляду обставини, що вказуватимуть про необґрунтованість арешту.

Відповідне клопотання прокурора розглянуто за відсутності власника майна, з огляду на це та відповідно до положень ст.174 КПК України, ОСОБА_8 , який вважає, себе власником вилучених слідчим 98000 доларів США, оскільки це грошові кошти, які ОСОБА_9 збирав для повернення боргу, наявність якого підтверджується розпискою про позику, а також представник останнього адвокат ОСОБА_5 мають право клопотати про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 29.05.2024 у справі 643/5279/24 (провадження 1-кс/643/642/24).

При цьому, твердження прокурора про відсутність у ОСОБА_8 повноваження клопотати про скасування арешту майна через відсутність процесуального статусу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, не ґрунтується на законі, оскільки вищенаведені положення ст.174 КПК України наявності такого статусу не вимагають. Особа для подання вказаного клопотання має бути власником арештованого майна або ж вважати себе власником цього майна.

Не заслуговує на увагу і позиція прокурора про те, що ОСОБА_8 не має права клопотати про скасування арешту майна, оскільки ухвалою слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 19.08.2024 у справі 643/9188/24 (провадження 1-кс/643/1008/24) йому вже відмовлено у задоволенні його аналогічного клопотання. Так, законодавець не обмежує власника майна у кількості таких клопотань та навіть не ставить вимогу щодо неможливості повторного звернення до слідчого судді з тими самими вимогами та обґрунтуваннями. При цьому, необхідно зазначити, що мотивами прийняття рішення про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, викладеними в ухвалі слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 19.08.2024 у справі 643/9188/24 (провадження 1-кс/643/1008/24), стали неявка у судове засіданні ОСОБА_8 та ненадання останнім позиції та доказів на підтвердження необґрунтованості накладеного арешту.

При цьому, слідчий суддя вважає, що клопотання представника ОСОБА_5 про скасування арешту майна не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, грошові кошти у сумі 98000 доларів США були позичені ОСОБА_8 . ОСОБА_9 . Цей факт на теперішній час не спростований будь-якою зацікавленою особою.

Поняття договору позики міститься в ст. 1046 Цивільного кодексу України, згідно якої за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики є реальним, одностороннім, відплатним або безоплатним договором. Це значить, що він набуває чинності після передачі майна, всі обов`язки покладені лише на позичальника і у визначених законом випадках договір позики може бути як оплатним так і безоплатним. Предметом договору позики є речі, визначені родовими ознаками, та грошові кошти. Суб`єктами позики є будь-які фізичні та юридичні особи. Договір позики укладається як в усній так, і в письмовій формі. У Цивільному кодексі України зазначено, що договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1 ст. 1047 ЦК України). Закон не вимагає нотаріального посвідчення договору позики, проте за домовленістю сторін чи на вимогу однієї з сторін, договір може бути нотаріально посвідчений. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦКУ). На переконання слідчого судді, за загальним правилом, розписка є достатнім документом, аби, уклавши договір позики, у майбутньому мати можливість повернути отримані кошти. Наявність оригіналу розписки у тієї чи іншої сторони є підтвердженням наявності боргу або факту виконання зобов`язання за договором позики. При цьому розписка сама по собі не є договором позики це лише підтвердження такого договору, який був укладений між сторонами, а також вона засвідчує й безпосередньо факт отримання боржником від кредитора грошових коштів у певному розмірі або речей. У відповідності до ст. 1049 Цивільного Кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договором позики можуть передбачатися умови та порядок дострокового повернення коштів.

ОСОБА_8 та його представником ОСОБА_5 не надано письмового договору позики, тому слідчий суддя не може констатувати наявності між сторонами домовленості щодо дострокового повернення грошей. З огляду на те, що у розписці зазначено дату повернення грошей 21.11.2024, на момент обшуку вони є власністю ОСОБА_9 , а претензії на них з боку ОСОБА_8 не ґрунтуються на законі. Право захищати свої майнові права за встановленою законом процедурою у останнього виникне лише 21.11.2024.

При цьому, предметом договору позики є грошові кошти визначені родовими ознаками, тобто у певній сумі, права вимагати повернення саме тих індивідуально визначених грошових коштів, що були передані у борг (з тими самими номіналами, серіями та номерами банкнот) кредитор не має.

Натомість речовий доказ у кримінальному провадженні - це конкретний матеріальний об`єкт, тобто річ з індивідуально визначеними властивостями (ст.98 КПК України).

У цьому судовому провадженні ОСОБА_8 та його представникові ОСОБА_5 надано можливість шляхом особистої участі та реалізації права на доведення своєї правової позиції, шляхом обґрунтування доводів клопотання та подання доказів, довести необґрунтованість арешту, зокрема щодо арешту майна особи непричетної до кримінального провадження, що розслідується. Проте, під час судового розгляду встановлено, що вилучені грошові кошти станом на дату обшуку є власністю ОСОБА_9 (якщо презюмувати що розписка не має ознак фальсифікації). І навіть сам по собі факт наявності відносин позики між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не виключає наявності у останнього інших грошових коштів, зокрема таких, що, можливо, отримані протиправним шляхом, у тому числі внаслідок кримінального правопорушення, що наразі розслідується.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за недоцільне дослідження обставин укладення договору позики, дійсність, фраудаторність відповідного правочину, а також наявність у ОСОБА_8 станом на 21.11.2021 грошових коштів у сумі 98000 доларів США, які передані ОСОБА_9 , та їх законне походження.

Необхідно зазначити, що слідчий суддя не знайшов підтвердження припущення представника ОСОБА_5 про написання ОСОБА_12 заяви про крадіжку за наслідками прослуховування телефону ОСОБА_9 правоохоронцями.

Крім того, як вже зазначалося клопотання прокурора про арешт майна розглянуто за відсутності ОСОБА_9 - володільця майна, особи у якої це майно вилучили, з огляду на це та відповідно до положень ст.174 КПК України, останній, а також його представник адвокат ОСОБА_6 мають право клопотати про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 29.05.2024 у справі 643/5279/24 (провадження 1-кс/643/642/24).

Відповідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, перевірці підлягає обґрунтованість постанови слідчого про визнання вилученого майна речовими доказами від 18.05.2024. Так, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Очевидно, що предмети, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення - це речі матеріального світу, якими може заподіюватись або заподіяна певна шкода, за допомогою знарядь суб`єкт здійснює фізичний, зокрема - типовий руйнівний вплив на матеріальні об`єкти. Предмети, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження це речові докази у їх класичному розумінні, тобто матеріальні об`єкти, що змінили свою сутність після вчинення злочину (одяг зі слідами крові або пошкодженнями, заподіяними при вчиненні кримінального правопорушення (зі слідами розривів від ножа або зі слідами пострілу), замок зі слідами злому, документ із переклеєною фотографією, тощо). Предмети, які були об`єктами кримінального правопорушення - це предмети, на які було спрямовано кримінально-протиправне посягання (викрадені речі, документи, гроші). Гроші, цінності чи інші предмети, набуті кримінально-протиправним шляхом, - це не ті предмети, які були об`єктом кримінально протиправних дій (викрадені гроші або цінності), а ті, які винний придбав за рахунок коштів, добутих протиправним шляхом.

Слідчим у вищевказаній постанові не наведено до якої з вищевказаних груп належить вилучене ним майно та не обґрунтовано його належність до речових доказів. Ані прокурором, ані слідчим під час судового засідання, твердження, що вилучені грошові кошти є речовими доказами, належним чином не обґрунтовані.

На переконання слідчого судді вилучені грошові кошти можуть належати до предметів, які були об`єктами кримінального правопорушення. При цьому, відповідно до п.3 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, крім іншого, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. З вивчених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається, що жодними доказами, окрім заяви та свідчень потерпілого - особи зацікавленої у отриманні якнайбільшого відшкодування не доводиться, що у ОСОБА_13 викрадено грошові кошти у сумі 100000 доларів США. Натомість належним процесуальним способом задокументовано пряму вимогу потерпілого, висловлену у бік ОСОБА_9 про необхідність повернення грошових коштів у сумі 70000 доларів США, які було нібито викрадено з будинку ОСОБА_13 . Аналогічну інформацію повідомляв представник свідка ОСОБА_17 20.10.2023 під час одночасного допиту, який проводився між останньою та ОСОБА_9 . Так, на запитання зазначеного представника до ОСОБА_9 щодо зникнення 70000 доларів США з сейфу, про що стверджують ОСОБА_12 та ОСОБА_19 , ОСОБА_9 повідомив, що про це йому нічого не відомо (посилання на вказану слідчу дію не є розголошенням ОСОБА_9 . відомостей досудового розслідування оскільки останній брав участь у відповідній слідчій дії мав право ознайомлюватися та ознайомлювався з відповідним протоколом). Отже стороною обвинувачення належним чином доведено розмір заподіяної шкоди, який є тотожнім предмету злочину. У даному випадку він становить 70000 доларів США. При цьому, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що певні грошові кошти, з числа вилучених, можуть належати до предметів, які містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, це вісім банкнот номіналами 100 доларів США LL39688342D, HA77092471A, LB98173959I, LF74759130A, LG16396204A, MB04857156R, LB66265267C, LG16396207A, банкнота номіналами 100 Євро Х8 та три банкноти номіналом 50 Євро SA, SA, SE.

Слідчий суддя враховує, що надані представником ОСОБА_6 документи, а також наявні у матеріалах кримінального провадження відомості податкових органів свідчать, що ОСОБА_9 міг мати власні грошові кошти у сумі понад 50000 доларів США, зароблені у різні періоди внаслідок комерційної підприємницької діяльності, ОСОБА_9 мав прибуток від продажу автотранспорту (зі слів ОСОБА_9 у сумі 15000 доларів США), можливо отримував 98000 доларів США від ОСОБА_8 у борг, отримував спадок, фактично займався підприємницькою діяльністю без додержання належних дозвільних процедур та отримував прибуток, про що останній показав під час допиту (прибуток у сумі 30000 доларів США), що також частково підтверджено під час досудового розслідування. При цьому, як показали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 останні не мали суттєвих матеріальних видатків, що підтверджується і проведеними у кримінальному провадженнями слідчими діями, крім того, з показань ОСОБА_10 також вбачається, що родина Туліновських отримувала допомогу від своєї доньки, яка має регулярний та значний заробіток від діяльності у сфері ІТ-технологій. З всього вищевикладеного слідує, що ОСОБА_9 міг мати у власності чи володінні навіть всі вилучені у нього грошові кошти, проте на даному етапі кримінального провадження це не породжує правового наслідку у вигляді скасування арешту та повернення йому вилученого майна.

На переконання слідчого судді для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту грошових коштів у сумі предмету злочину, а також грошових коштів, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування, попри твердження представника ОСОБА_6 , не має бути доведено факту належності грошових коштів загиблому ОСОБА_13 та факту їх викрадення ОСОБА_9 . Передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 91 КПК України подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення мають бути доведені або спростовані стороною обвинувачення протягом розумного строку під час досудового розслідування. Питання додержання стороною обвинувачення розумних строків під час досудового розслідування у цьому судовому провадженні не вирішується.

При цьому слідчий суддя зауважує, що ухвала слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 29.05.2024 у справі 643/5279/24 (провадження 1-кс/643/642/24) постановлялася на підставі наданих прокурором копій матеріалів кримінального провадження, лише вивчення матеріалів кримінального провадження дало можливість констатувати, що накладений арешт є повністю обґрунтованим, зокрема у частині суми грошових коштів, що відповідають вимогам ст.98 КПК України та, у зв`язку з цим можуть бути арештовані у порядку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України. З огляду на викладене, з метою відновлення гарантованого права власності особи слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання представника ОСОБА_6 про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 16, 22, 98, 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_5 відмовити.

Клопотання представника третьої особи, щодо майна якої вирішено питання про накладення арешту ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді 29.05.2024 у справі 643/5279/24 (провадження № 1-кс/643/642/24) на грошові кошти у сумі 28405,00 доларів США (окрім купюр номіналами 100 доларів США LL39688342D, 100 доларів США HA77092471A, 100 доларів США LB98173959I, 100 доларів США LF74759130A, 100 доларів США LG16396204A, 100 доларів США MB04857156R, 100 доларів США LB66265267C, 100 доларів США LG16396207A), а також на грошові кошти у сумі 7650,00 Євро, а саме 46 купюр номіналом по 100 Євро, 59 купюр номіналом по 50 Євро, 5 купюр номіналом по 20 Євро (серії та номери купюр: MC, UA, UC, SC, UC; SD, UC, SA, WA, UA, EV, RC, UA, , UC, UC, SD, RD, UC, SC, RA, RA, EV, WA, UC, WA, PV, UD, WA, PV, WA, EV, RC, RC, RC, RC, RC, RC, RC, VB, VB, RC, RD, EV, SC, SE, SE, SA, SD, UD, UB, VA, WA, WA, UC, UD, UA, UA, UA, S9, X4, S5, S8, S8, X4; NA, SD, SB, UA, UC, RB, RB, RB, RB, RB, RB, RB, RB, SA, SA, SA, SA, SA, WA, WA, WA, WA, WA, WA, WA, WA, WA, WA, WA, WA, WA, EA, EA, EA, EA, V7, S6, S3, N6, N7, X9, X8, X2, X3, X2, X4).

Зобов`язати уповноважених слідчих ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0002343 від 08.07.2023 повернути ОСОБА_9 або його представнику грошові кошти у сумі 28405,00 доларів США (окрім купюр номіналами 100 доларів США LL39688342D, 100 доларів США HA77092471A, 100 доларів США LB98173959I, 100 доларів США LF74759130A, 100 доларів США LG16396204A, 100 доларів США MB04857156R, 100 доларів США LB66265267C, 100 доларів США LG16396207A), а також грошові кошти у сумі 7650,00 Євро, а саме 46 купюр номіналом по 100 Євро, 59 купюр номіналом по 50 Євро, 5 купюр номіналом по 20 Євро (серії та номери купюр: MC, UA, UC, SC, UC; SD, UC,SA, WA, UA, EV, RC, UA, , UC, UC, SD, RD, UC, SC, RA, RA, EV, WA, UC, WA, PV, UD, WA, PV, WA, EV, RC, RC, RC, RC, RC, RC, RC, VB, VB, RC, RD, EV, SC, SE, SE, SA, SD, UD, UB, VA, WA, WA, UC, UD, UA, UA, UA, S9, X4, S5, S8, S8, X4; NA, SD, SB, UA, UC, RB, RB, RB, RB, RB, RB, RB, RB, SA, SA, SA, SA, SA, WA, WA, WA, WA, WA, WA, WA, WA, WA, WA, WA, WA, WA, EA, EA, EA, EA, V7, S6, S3, N6, N7, X9, X8, X2, X3, X2, X4).

Залишити заарештованими:

1)грошові кошти у сумі 70000,00 доларів США, у тому числі купюри номіналами 100 доларів США LL39688342D,100 доларів США HA77092471A,100 доларів США LB98173959I, 100 доларів США LF74759130A, 100 доларів США LG16396204A, 100 доларів США MB04857156R, 100 доларів США LB66265267C, 100 доларів США LG16396207A;

2)грошові кошти у сумі 250,00 Євро купюрами номіналами 100 Євро Х8, 50 Євро SA, 50 Євро SA, 50 Євро SE;

3)телефон торгової марки Xiaomi IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , S/n: НОМЕР_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 27.09.2024 о 15:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1