Справа № 372/5388/23
Провадження 1-кп-116/24
ухвала

Іменем України

19 липня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про надання дозволу на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глібівка, Вишгородського району, Київської області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Обухівського районного суду Київської області звернувся прокурор з клопотаннями про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

З клопотання видно, що 12.08.2022 солдата ОСОБА_4 призвано на військову службу під час мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 264 від 03.10.2022 ОСОБА_4 призначено на посаду кухаря господарчого відділення взводу забезпечення зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків.

Однак, під час дії воєнного стану військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу відповідних командирів (начальників), близько 08 год. 30. хв 21.01.2023 самовільно залишив місце служби військової частини НОМЕР_1 , що дислокувалась у АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення до військової частини НОМЕР_1 та був відсутній на службі до моменту добровільної явки, а саме: 14.07.2023 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у самовільному залишенні місця служби, вчиненому в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 будучи усвідомлений про розгляд кримінального провадження за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України у судові засідання не з`являвся, місце перебування останнього не відоме та останній ухиляться від суду.

Враховуючи вищевказане, на цей час виникла необхідність у вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою та продовження надання дозволу на затримання останнього з метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладеним на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам;

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Саме такий запобіжний захід обумовлений тим, що за матеріалами кримінального провадження є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи на волі, може перешкоджати судовому розгляду та впливати на свідків, у тому числі через своїх близьких родичів. Крім цього, слід зазначити, що ОСОБА_4 до цього часу, під час попередніх судових засідань жодного разу не з`явився на виклики суду, не надалося за можливе допитати у якості свідків всіх наявних у сторони обвинувачення свідків.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 КПК України (зі змінами внесеними Законом України № 1689-УІІ від 07.10.2014) запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 109- 114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що ОСОБА_4 на цей час переховується від органів суду, враховуючи ризики, передбачені ст. 183 КПК України, які не зменшились, не змінились та існують у теперішній час, таким чином перед зверненням до суду із зазначеним клопотанням прокурором враховано вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню та впливати на свідків і експертів у даному кримінальному провадженні, крім того, з метою дотримання розумних строків під час досудового розслідування та розгляду справи в суді, доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без застосування застави, а також необхідно надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для розгляду клопотання про обрання стосовно нього запобіжного заходу.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про задоволення клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу до початку розгляду клопотання в суді може не прибути до суду за судовим викликом, що підтверджується матеріалами справи та свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про надання дозволу на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 187-190 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_4 - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глібівка, Вишгородського району, Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проходження служби: в/ч НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали покласти на Територіальне управління Державного бюро розслідувань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони центрального регіону.

Ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, про що слідчий суддя повідомляє прокурора; 3) в разі відкликання ухвали прокурором.

Ухвала втрачає законну силу 19 січня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1