н/п 1-кп/766/3354/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши під час відкритого підготовчого судового засідання на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР № 0000043 від 04.01.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маринівка Миколаївської області, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, раніше не судимого, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, кулеметника 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні « солдат», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, судовий розгляд провести за участю прокурора, обвинуваченого.

Обвинувачений проти позиції прокурора не заперечував.

Заслухавши учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Херсонському міському суду Херсонської області.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8,10 ч. 1 або ч. 2ст. 284 КПК України, зупинення провадження, немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливили призначення провадження до судового розгляду, не встановлено, а тому суд приходить до висновку про можливість призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Підстав для прийняття рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, передбачених ч. 2ст. 27 КПК України, не встановлено.

Крім того, прокурор подав клопотання про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого щодо тримання під вартою

Крім того, прокурором було подане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з поміщенням на гауптвахту щодо обвинуваченого посилаючись на обґрунтованість підозри та ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Захисник та обвинувачений в підготовчому судовому засіданні заперечували щодо заявленого клопотання, вказуючи, що на досудовому слідстві запобіжний захід йому не був обраний, він самостійно звернувся до правоохоронних органів. Протягом тривалого досудового розслідування та судового провадження обвинувачений жодного разу не порушив покладені на них обов`язки, від органів досудового слідства не ухилявся, на виклик слідчого, прокурора, суду, завжди з`являвся.

Вирішуючи клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Прокурор в судовому засіданні вказував на існування ризику, передбаченого п.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також на тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченому, яке згідно з санкцією статті, в якому обвинувачуються обвинувачені передбачено, в тому числі покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Водночас, як неодноразово зазначав Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна ( § 106, «Летельє проти Франції», п. 43).

Як встановлено під час підготовчого судового засідання, запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування не був обраний, за викликами до суду на судове засідання обвинувачений завжди з`являвся.

Доказів того, що обвинуваченим було порушені процесуальні обов`язки протягом всього часу досудового розслідування, чи наявні інші порушення процесуальної поведінки обвинуваченого, суду не надано.

Сам факт тяжкості можливого призначення покарання не свідчить про існування ризику втечі.

Враховуючи тяжкість можливого покарання в сукупності з даними про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, відсутність порушень процесуальної поведінки на досудовому слідстві та під час підготовчого судового засідання, навіть без жодного запобіжного заходу, суд приходить до переконання, що ризик можливого переховування обвинувачених є необґрунтованим.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні обмежує права особи на свободу та особисту недоторканість, які гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Таким чином, суд вважає, що прокурором не було доведено те, що на даний час існують обставини, які б слугували підставами для застосування до обвинуваченого такого заходу забезпечення кримінального провадження як запобіжний захід, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора.

При цьому, обов`язок прибувати за викликом до суду, покладено на обвинувачених, відповідно до їх процесуального статусу у кримінальному провадженні та положень ч.2 ст.42 КПК України.

Керуючись ст.ст. 217, 314 316, 334,176-178, 183, 193-194, 196,199 КПК України КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР № 0000043 від 04.01.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на 13.09.2024 року о 09.00 год.

В задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово.

Повідомити прокурора, обвинуваченого, про дату та місце судового засідання.

Роз`яснити учасникам провадження про їх право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за їх письмовим клопотанням.

Ухвала може бути оскаржена в частині відмови в застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом 5(п`яти)днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

СуддяОСОБА_1