н/п 1-кп/766/1050/24
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

08.08.2024 м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області колегією суддів у складі головуючого судді: ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченої: ОСОБА_7

під час судового розгляду в режимі відеоконференції кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 15.07.2023 за №0000363 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт. Славгород Дніпропетровської області, громадянка України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України

встановив:

На даний час триває судовий розгляд даного кримінального провадження.

Обвинувачена ОСОБА_7 утримується під вартою у Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_7 під вартою, мотивуючи свою позицію тим, що заявлені ризики, які стали підставою для обрання відносно неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились, а також тяжкістю злочину, який їй інкримінуються.

Обвинувачена та її захисник заперечили проти клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, посилаючись на його необґрунтованість. Вважали за можливе змінити обвинуваченій запобіжний захід на менш суворий домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, виходячи з наступного.

За матеріалами справи ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.

З огляду на положення ч. 3 ст. 199 КПК України, вирішуючи вказане клопотання, суд враховує обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливість обвинуваченої переховуватися від суду з огляду на усвідомлення міри покарання, яка може бути обрана їй у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого їй злочину, оскільки серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачена може втекти. Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачена може ухилитись від його відбування. Соціальні зв`язки обвинуваченої та сукупність інших відомостей про її особу в світлі інкримінованих обставин злочину не є такими беззаперечно стримуючими факторами, які б спростували існування зазначеного ризику.

Крім того, суд враховує можливість обвинуваченої впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з огляду на те, що ці особи на даний час у судовому засіданні не допитані, а обвинувачена категорично заперечує свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй дій.

Крім того, при вирішенні зазначеного клопотання суд бере до уваги у сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою (у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна), характеризуючі дані про її особу (її вік, сімейний стан, те, що місце проживання ОСОБА_7 розташоване за межами Херсонської області, у справі відсутні дані про те, що стан здоров`я обвинуваченої перешкоджає перебуванню нею у місці попереднього ув`язнення).

Надаючи оцінку позиції сторони захисту щодо достатності застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує положення ч.ч. 1, 6 ст. 176 КПК України, відповідно до якої під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 111 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, зокрема тримання під вартою, що унеможливлює застосування до обвинуваченої запобіжного заходу, про який зазначила сторона захисту.

З огляду на наведене, оцінивши у сукупності наведені обставини, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу на менш суворий і з метою забезпечення виконання нею процесуальних обов`язків, а також запобігання її спробам будь - яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, вважає доцільним, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, продовжити його застосування в межах строку, визначеного законом, - по 04 жовтня 2024 року.

Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176-178, 199, 369, 376, КПК України, суд

постановив:

Строк тримання ОСОБА_7 під вартою продовжити по 04 жовтня 2024 року включно.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченою, її захисником, прокурором протягом 5(п`яти)днів з дня її оголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Для обвинуваченої строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

СуддяОСОБА_1