СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/6035/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000110, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2023 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.09.2024 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави у кримінальному провадженні №0000110 від 26.01.2023 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Клопотання обґрунтоване наступним.

В ході досудового розслідування встановлено, що на території Харківської області та інших областей України, діє організована група, учасники якої займаються незаконним виготовленням, придбанням, зберіганням, перевезенням, пересиланням з метою збуту та незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин в особливо великих розмірах.

За результатами проведених слідчих (розшукових) дій та комплексу НСРД, встановлено, що вказана незаконна діяльність здійснюється через телеграм-канал «RC Kartel»у відповідному застосунку «Телеграм» та полягає у безконтактному збуті наркотичних засобів та психотропних речовин, які залишаються «збувачами» на відкритих ділянках місцевості у так-званих сховках - «кладах», при цьому оплата як незаконної діяльності «працівників» зазначеного телеграм-каналу, так і сплата за придбання наркотичних засобів та психотропних речовин, здійснюється з використанням криптогаманців та банківських карток.

Так, у невстановлений під час досудового розслідування час та за невідомих обставин, невстановленою досудовим розслідуванням особою прийнято рішення щодо створення організованої групи з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів учасниками цієї організованої групи, а саме злочинів, пов`язаних з незаконним виготовленням, зберіганням, перевезенням, пересиланням з метою збуту та незаконним збутом особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин, зокрема психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс у великих та особливо великих розмірах.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу, за невідомих обставин у вказаний проміжок часу, зазначеною особою визначено план вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

Так відповідно до функцій, які виконували учасники вказаної організованої групи, вони поділялись на:

-осіб, які виконують організаційно-розпорядчу керівну функцію до яких входить коло, на даний час невстановлених осіб, а також ОСОБА_7 - співорганізатор зазначеної організованої групи;

-виконавці - оптові кур`єри, до яких серед інших на даний час невстановлених осіб, входили: ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також особа, яка залучена до виконання спеціального завдання - ОСОБА_10 ;

-виконавці - роздрібні збувачі, до яких серед інших на даний час невстановлених осіб, входили: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, підозрюється в тому, що в період часу з серпня 2023 року по березень 2024 року, займався незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту та незаконним збутом особливо небезпечного наркотичного засобу та особливо небезпечної психотропної речовини, у великих розмірах, в складі вказаної організованої групи, тобто вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 307 КК України.

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні №0000110 докази та інші матеріали у своїй сукупності, орган досудового розслідування дійшов висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, є обґрунтованим, однак закінчити досудове розслідування на даному етапі не виявляється можливим у зв`язку з необхідністю завершення проведення судових експертиз, проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, заходів забезпечення кримінального провадження та прийняттям додаткових процесуальних рішень.

Враховуючи викладене, постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_19 строк досудового розслідування у вказаному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 17 жовтня 2024 року, включно.

Сторона обвинувачення вважає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства даного кримінального провадження, продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились.

Так, продовжує існувати ризик, передбачений пунктом першим частини першої статті 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а тому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, це може спонукати останнього до втечі на тимчасово непідконтрольні Україні території або за кордон, та тривалого переховування від органів слідства та суду з метою уникнення зазначеного вище покарання.

Ризик, передбачений пунктом другим частини першої статті 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що діяльність ОСОБА_5 та інших учасників організованої групи, а також невстановлених на даний час співучасників, здійснювалась із застосуванням заходів конспірації (інтернет мессенджерів, засобів маскування сховків наркотичних засобів та психотропних речовин, що забезпечувало їх безконтактний збут) та розповсюджувалась на різних регіонах України, а тому перебуваючи на волі останній може вчинити дії спрямовані на знищення або приховування на даний час невідшуканих речей чи документів, які як самостійно так і в своїй сукупності можуть містити значення речових доказів, а саме: чорнових записів щодо обставин інкримінованих та інших злочинів; мобільних терміналів, комп`ютерів, планшетів, які могли використовуватись у вказаній злочинній діяльності чи інформації, яка може зберігатись на віртуальних «хмарних» сховищах, тощо.

Ризик, передбачений пунктом четвертим частини першої статті 177 КПК України - іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, може бути виражений у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Також зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування.

Ризик, передбачений пунктом п`ятим частини першої статті 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що підозрюваний може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин може приносити швидкий стабільний заробіток, а на теперішній час органом досудового розслідування достовірно не встановлено всіх співучасників та організатора всієї злочинної діяльності та канали надходження наркотичних засобів та психотропних речовин, а також місць їх незаконного виготовлення з метою збуту, а отже перебуваючи на волі підозрюваний може продовжити свою злочинну діяльність.

Зважаючи на викладене, сторона обвинувачення вважає, що інший більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також для запобігання вищевказаним ризикам.

З урахуванням п.4,5 частини четвертої статті 183 КПК України, сторона обвинувачення просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави відповідно до частини третьої статті 183 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

Прокурор у судовому засіданні підтримує клопотання і просить його задовольнити, вказує на існування об`єктивних обставин внаслідок яких досудове розслідування неможливо закінчити у встановлені строки, посилається на обґрунтованість підозри, що ризики, передбачені 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, більш м`який запобіжний захід не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також для запобігання вищевказаним ризикам.

Підозрюваний заперечує проти задоволення клопотання, просить застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Захисник підозрюваного заперечує проти продовження строку тримання під вартою, вказує, що ризики зазначені прокурором відсутні та не містять переконливого обґрунтування. Зазначає, що підозрюваний співпрацює зі слідством, надаючи необхідну інформацію та свідчення. Просить застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000110 від 26.01.2023 за підозрою ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 307 КК України та за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 27, частиною третьою статті 307 КК України, а також за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 209, частиною першою статті 263, частинами другою, третьою статті 307 КК України.

17.07.2024 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу та особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому повторно, у великих розмірах, організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 307 Кримінального кодексу України.

17.07.2024 р., підозрюваного ОСОБА_5 затримано в порядку, передбаченому пунктом шостим частини першої статті 615 Кримінального процесуального кодексу України.

18.07.2024 р. ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 14.09.2024 включно, без визначення розміру застави.

Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_19 строк досудового розслідування у вказаному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 17 жовтня 2024 року, включно.

Відповідно до ч.1 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу враховую практику Європейського суду з прав людини, що стосується стандарту доказування обґрунтованості підозри (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р.), яка визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обираючи запобіжний захід, враховую наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КПК України, що підтверджується наданими доказами, та вважаю їх належними та допустимими.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagozv. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. The United Kingdom".

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

На даній стадії кримінального провадження слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Так, наявність обґрунтованої підозри, у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, а саме: протоколами за результатами проведення НСРД, передбаченої ст. 272 КПК України, де встановлено, що особа, яка співпрацює з ОДР, виконуючи функцію «збувача» наркотичних засобів та психотропних речовин у співпраці з особами, які займаються незаконним збутом наркотиків через месенджер «Телеграм», виконуючи вказівки адміністраторів вказаного каналу отримувала наркотичні засоби та психотропні речовини у так-званих сховках на відкритих ділянках місцевості, які попередньо були залишені ОСОБА_5 , а також залишала наркотики на відкритих ділянках місцевості, які в подальшому були отримані іншими особами, серед яких і ОСОБА_5 ; протоколом за результатами проведення НСРД, передбаченої ст. 269 КПК України за адресою: АДРЕСА_2 , де зафіксовано як 08.06.2023 ОСОБА_5 піднімає згорток, який попередньо був залишений особою яка виконує спеціальне завдання, передбачене ст. 272 КПК України; протоколом за результатами проведення НСРД, передбаченої ст. 269 КПК України за адресою: АДРЕСА_3 , де зафіксовано як 26.07.2023 ОСОБА_5 піднімає згорток, який попередньо був залишений особою яка виконує спеціальне завдання, передбачене ст. 272 КПК України; протоколом за результатами проведення НСРД, передбаченої ст. 269 КПК України щодо ОСОБА_5 в період часу з 08.08.2023 по 12.09.2023, де зафіксовано як останній залишає згортки на відкритих ділянках місцевості; протоколом за результатами проведення НСРД, передбаченої ст. 267, 274 КПК України щодо ОСОБА_5 під час проведення якої 07.10.2023 за місцем проживання останнього, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено поліетиленові пакунки з кристалічною речовиною та відібрано зразки вказаної речовини; висновком експерта №СЕ-19/121-23/23821-НЗПРАП від 30.10.2023 відповідно до якого зразки речовини, вилучені 07.10.2023 за місцем проживання ОСОБА_5 , містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено - PVP, масою 0,1237 г, а також психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,3746 г.; протоколом огляду інформації щодо криптогаманців, які використовуються особами, причетними до незаконного обігу наркотиків, який здійснюється за допомогою телеграм-каналу «RC Kartel», де встановлено, що на банківську картку ОСОБА_5 надходять кошти від представників вказаного телеграм-каналу; інших матеріалах кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Сторона обвинувачення вказує, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства даного кримінального провадження, продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились.

З урахуванням фактичних обставин вчинення дій, згідно підозри, що інкримінується підозрюваному, вказане кримінальне правопорушення є особливо тяжкими злочинами, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, що свідчить про наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема права життя та здоров`я населення, яке, відповідно до ст. 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні, що вочевидь впливає на питання щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

За таких обставин, внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що на даному етапі невстановлені всі кримінальні правопорушення, вчинені підозрюваним, невстановлені всі співучасники, а тому перебуваючи на волі останній може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які зможуть довести вчинення кримінальних правопорушень, а також перебуваючи на волі, володіючи відомостями досудового розслідування, які стали йому відомі під час проведення слідчих дій за його участі та отримання копій документів кримінального провадження, може попередити невстановлених осіб, які є співучасниками, з метою уникнення ними кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя, вважає недоведеними продовження існування ризиків, передбачених п.1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, стороною обвинувачення обґрунтовується тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим. Слідчий суддя, вважає даний ризик недоведеним з огляду на наступне.

Так, за змістом положень ст.184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу обов`язково повинно містити посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

За усталеною практикою ЄСПЛ) яка є частиною національного законодавства України, одних припущень слідчого та прокурора щодо наявності певних ризиків недостатньо для винесення слідчим суддею, судом рішення про обрання запобіжного заходу, кожен конкретний ризик має бути доведений та обґрунтований доказами його існування, з наданням копій матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами (Справи ЄСПЛ «Клішин проти України», «Кобець проти України» та ін).

Натомість посилання прокурора на тяжкість покарання як на єдину підставу існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, не може бути достатньою підставою для доведення його наявності.

Тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, згідно усталеної практики ЄСПЛ також не може бути підставою для обрання йому запобіжного заходу.

Ризик за п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином спростовується фактичними обставинами справи, оскільки підозрюваний співпрацює зі слідством, надає показання, що свідчить про його активну поведінку із співробітництва з органом досудового розслідування.

Ризик за п.5. ч. 1 ст.177 КПК України - вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується також не є доведеним. Слідчий суддя приймає до уваги, що підозрюваний раніше не судимий, має офіційне працевлаштування та стабільний дохід. Стороною обвинувачення не надано жодних доказів на підтвердження існування даного ризику, а одних лише тверджень не я достатньо.

Враховуючи продовження існування ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, а саме, особистого зобов`язання, особистої поруки, застави або домашнього арешту, не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою, забезпечити виконання покладених на нього судом обов`язків, та не зменшить до прийнятного рівня зазначений ризик.

Відповідно до вимог вимоги ч.3 ст. 199 КПК України слідчим суддею встановлено, що обставини, які свідчать, що заявлений ризик за п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК зменшився - відсутні.

Крім того, ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Тобто, відповідно до вказаної рекомендації важливим критерієм, що має враховуватись при визначенні виду запобіжного заходу, є санкція за вчинений злочин. Чим суворіша санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного.

Вважаю, що прокурором доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України враховує інші дані про особу підозрюваного, а саме: його вік, стан здоров`я щодо якого наразі відсутні медичні застереження щодо неможливості її перебування під вартою, наявність офіційного працевлаштування.

Відповідно до вимог вимоги ч.3 ст. 199 КПК України, слідчий суддя враховує обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а саме: необхідність долучення до матеріалів кримінального провадження висновків призначених судових експертиз, вжиття заходів для встановлення інших осіб, залучених до протиправної діяльності, проведення додаткових процесуальних дій, направлених на встановлення майна, набутого злочинним шляхом, оскільки санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає конфіскацію майна як покарання.

Відповідно до частини четвертої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчий суддя, звертає увагу, що дане положення вказує на наявність дискреційних повноважень, що передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій, таким чином, не визначення розміру застави є правом слідчого судді у разі здійснення кримінального провадження, у тому числі, щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, клопотання в частині продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування підлягає задоволенню, оскільки слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні доведено, що заявлений ризик не зменшився та не перестав існувати, а також доведено наявність об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, в тому числі домашній арешт про який просить сторона захисту, нині є недостатнім запобіжним заходом, враховуючи також військову агресію проти України, яка суттєво обмежує можливість виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Водночас, за вищевикладених обставин у їх сукупності, враховуючи за відсутності належної мотивації клопотання слідчого у частині обґрунтування необхідності застосування п. 4,5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе у даному випадку визначати розмір застави.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454200,00 грн. Враховую, що визначений для підозрюваного розмір застави не є занадто обтяжливим та непомірним, а продовження дії покладених на нього обов`язків зможе запобігти реалізації існуючим ризикам кримінального провадження.

За таких обставин, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід продовжити в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.10.2024 р. включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 310 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000110, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2023 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.10.2024 р. включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави у межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 200,00 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м.Києва, (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059, банк отримувача ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA1012089), після внесення якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави в межах строку досудового розслідування (тобто до 17.10.2024 року включно) наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- завчасно та особисто повідомляти слідчого, прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, а саме: АДРЕСА_4 ;

- утриматись від спілкування з особами, які мають статус свідків у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до органу досудового розслідування закордонний паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню після проголошення.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає направленню в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію цієї ухвали вручено ___________ року

о «_____» год. «_____» хв.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження

підозрюваний __________________________