Номер справи 703/4024/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року м. Сміла

Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла клопотання прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 23.07.2024 під №0000278, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

у с т а н о в и в :

Прокурор Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 23.07.2024 під №0000278, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що 23 липня 2024 року о 09 год. 55 хв. по лінії 102 до відділу поліції №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від чергового ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 про те, що 22 липня 2024 року о 18 год. 00 хв. був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працівниками вищевказаної установи, який пред`явив повістку №3441, виданої на його ім`я, під час перевірки якої було виявлено ознаки її підробки.

Прокурор стверджує, що вилучене під час огляду майно може зберігати сліди вчиненого кримінального правопорушення та є доказами в межах наведеного кримінального правопорушення. У зв`язку з цим слідчий просив накласти арешт на це майно.

У судове засідання прокурор не з`явився, надав суду заяву в якій розгляд справи просив проводити без його участі, на задоволенні клопотання наполягав.

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, розгляд клопотання здійснюється без фіксування за допомогою технічних засобів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно витягу з ЄРДР від 23 липня 2024 року, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000278 внесені до вказаного реєстру 29 лютого 2024 року за фабулою: «22 липня 2024 року о 18 год. 00 хв. був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працівниками вищевказаної установи, який пред`явив повістку №3441, виданої на його ім`я, під час перевірки якої було виявлено ознаки її підробки» - правова кваліфікація - ч.4 ст.358 КК України.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 23 липня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 , було вилучено повістку №3441 на ім`я ОСОБА_5 , яка має ознаки підробки.

Постановою дізнавача сектору дізнання ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області від 23 липня 2024 року вилучена повістка №3441 на ім`я ОСОБА_5 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000278.

Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України вилучені під час огляду речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене в частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватись та розпоряджатись певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей,документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно п.1ч.1ст.170КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.170КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.170КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.170КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3ст.132КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра що до вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Так, під час судового розгляду слідчим суддею, шляхом дослідження доказів доданих до клопотання, встановлена сукупність підстав вважати, що повістка, яка була вилучена 23 липня 2024 року у ОСОБА_5 та на яку прокурор просив накласти арешт, зберегла на собі сліди вчинення злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, можливість використання вилученого майна як доказу у кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене, з метою забезпечення ефективності досудового розслідування, зберігання вказаних вище речових доказів та враховуючи обставини вчинення злочину, правове обґрунтування клопотання, яке у цілому відповідає положенням ст.ст.167,170,171 КПК України, приходжу до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні прокурора майно, оскільки у іншому випадку проведення належного досудового розслідування з метою притягнення винної особи до передбаченої законом відповідальності буде неможливим.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити повністю.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 23 липня 2024 року під час огляду місця події в приміщенні кабінету №5, що знаходиться в будівлі ІНФОРМАЦІЯ_1 у межах досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 23.07.2024 під №0000278, а саме: повістку №3441 видану на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Застосувати щодо зазначеного майна заборону користування та розпорядження.

Ухвала про накладення арешту на майно підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1