Справа № 553/92/24
Провадження № 1-кп/553/556/2024
У Х В А Л А

Іменем України

19.09.2024м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000598 від 19.11.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 за частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

На розгляді у Ленінському районному суді міста Полтави перебуває кримінальне провадження № 0000598 від 19.11.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, за наступних обставин: 18.11.2023, приблизно о 21:15 год., ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебували у приміщенні кафе "Криниця" за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спілкування між останніми виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . З метою реалізації злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті тривалих неприязних відносин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 вихопив правою рукою з сумки розміщеній на ньому кухонний ніж, та яким наніс один удар ОСОБА_7 в область живота, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження, у вигляді: рани м`яких тканин черевної стінки зліва, яка проникає в черевну порожнину з множинними наскрізними пораненнями тонкого кишківника та дотичним пораненням брижі тонкого кишківника з розвитком гемоперитоніум, яке кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження по ознаці небезпеки для життя.

Прокурором заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме, обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, оскільки усвідомлює невідворотність покарання, незаконно вплинути на свідків у кримінальному провадженні, що може призвести до зміни ними показань або відмови від дачі показань у кримінальному провадженні на його користь, матиме можливість продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки зловживає алкоголем, внаслідок чого стає небезпечним для оточуючих. На думку прокурора, інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання, просив задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Захисник просив врахувати, що на даний час всі свідки обвинувачення допитані, тобто ризик впливу відсутній, потерпілому відшкодовано як матеріальну так і моральну шкоду, що підтверджується відповідною заявою та розпискою про отримання грошових коштів, обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Представник потерпілого зазначив, що потерпілий будь-яких претензій до обвинуваченого немає, обвинуваченим відшкодовано матеріальну та моральну шкоду на користь потерпілого в повному обсязі, також зазначив, що не заперечує проти зміни запобіжного заходу обвинуваченому.

Вислухавши думки учасників судового провадження, суд доходить висновку про таке.

Згідно статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що в межах строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 судове провадження не буде завершене, суду належить розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час досудового розслідування слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави 21.11.2023 застосував до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, строком на 60 днів, з 01 год. 15 хв. 19.11.2023 до 01 год. 15 хв. 17.01.2024. Ухвалами Ленінського районного суду м. Полтави від 16.01.2024, 06.03.2024, 12.04.2024, 03.06.2024 та 24.07.2024 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.09.2024, включно.

Під час застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , слідчим суддею було враховано ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим в інкримінованому йому злочині, вказує на наявність ризику переховування від суду.

Водночас, перебування обвинуваченого під вартою впродовж десяти місяців саме по собі зменшило небезпеку зазначених ризиків, а нових підстав, які б вимагали подальшого тримання обвинуваченого під вартою прокурором у клопотанні не наведено.

Також, слід зазначити, що на час розгляду клопотання прокурора допитано потерпілого та свідків обвинувачення. Тобто, мінімізовано ризики протиправного впливу на свідків з боку обвинуваченого.

Таким чином, оскільки прокурором не наведено нових ризиків, існування яких є обов`язковим для продовження строку тримання під вартою, а ризики, що бралися до уваги під час застосування запобіжного заходу зі спливом часу суттєво зменшилися, відсутні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Оцінивши обставини, визначені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, але прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, тому належить застосувати щодо обвинуваченого більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Стороною захисту висловлена позиція щодо можливості застосування у відношенні обвинуваченого іншого запобіжного заходу, зокрема цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 181 Кримінального процесуального кодексу України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Обвинувачений ОСОБА_5 повідомив, що визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в повному обсязі, відшкодував шкоду потерпілому, наміру переховуватися від суду не має.

За таких обставин, для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України та забезпечення належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків необхідним і достатнім є запобіжний захід - домашній арешт із забороною покидати місце проживання цілодобово.

Відповідно до частини 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України на обвинуваченого ОСОБА_5 належить покласти обов`язки: прибувати до суду за кожною вимогою, не відлучатися з міста Полтави без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 331, 350 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою змінити на домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , який встановити строком на два місяці до 19 листопада 2024 року.

Зобов`язати ОСОБА_5 протягом часу дії ухвали:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з міста Полтави без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали встановити до 19.11.2024.

ОСОБА_5 негайно звільнити з-під варти та доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Виконання ухвали доручити Сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Повний текст ухвали складено 24.09.2024.

Головуючий ОСОБА_1