Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4140/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/391/24
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

власників майна: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника власника

майна: ОСОБА_8

прокурора: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 20 травня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_10 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно вилучене 30.04.2024 р. у ході проведення обшуку лісопереробного комплексу на земельній ділянці з кадастровим номером: :12:000:0975, Коростенський район, с. Піщаниця (Овруч).

Слідчий просив накласти арешт на накладну б/н від 01.04.2024 на 1 арк,; товаро-транспортну накладну (ліс) на 1 арк.; виписку з Єдиного реєстру на ФОП ОСОБА_11 з додатками на 6 арк.; мобільний телефон марки «Iphone 13 pro max» світло-синього кольору в пластиковому чохлі 1 шт. (належний ОСОБА_11 ); мобільний телефон марки «Xiaomi redmi Note 9 pro» 1 шт. (належний ОСОБА_7 ); лісоматеріали сосни звичайної 4 м. клас якості С, у кількості 90 шт., загальним об`ємом 10 м3 та загальну кількість пиломатеріалів сосни обрізної, об`ємом 60,8354 м3.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що встановлено належність вилучених лісоматеріалів ФОП ОСОБА_12 та законність їх походження.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що матеріалами кримінального провадження не підтверджено причетність та роль ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, тому слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на мобільний телефон марки «Iphone 13 pro max», який належить останньому.

Також, слідчий суддя вказав, що з матеріалів клопотання не вбачається, що вилучений телефон марки «Xiaomi redmi Note 9 pro», який належить ОСОБА_7 , є предметом експертного дослідження, засобом або знаряддям вчинення злочину, а також відсутні докази, що доступ до мобільного телефону обмежується власником ОСОБА_7 та пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що слідчим не доведено, що накладна б/н від 01.04.2024 на 1 арк., товаро-транспортну накладну (ліс) на 1 арк., виписка з Єдиного реєстру на ФОП ОСОБА_11 є речовими доказами по кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Стверджує, що лісоматеріали сосни звичайної 4 м. клас якості С, у кількості 90 шт., загальним об`ємом 10 м3 та загальна кількість пиломатеріалів сосни обрізної, об`ємом 60,8354 м3 може бути піддано спеціальній конфіскації за критерієм, визначеним п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України.

Вказує, що наразі в межах даного кримінального провадження призначена комп`ютерно-технічна експертиза по мобільному телефону марки «Iphone 13 pro max» світло-синього кольору в пластиковому чохлі та мобільному телефону марки «Xiaomi redmi Note 9 pro» з метою їх дослідження та встановлення обставин, що стосуються вчинення кримінального правопорушення, а також можуть бути призначені судові-почеркознавчі експертизи для встановлення або спростування того факту чи мають вилучені документи (накладна б/н від 01.04.2024 на 1 арк, товаро-транспортна накладна (ліс) на 1 арк.; виписка з Єдиного реєстру на ФОП ОСОБА_11 з додатками на 6 арк.) ознаки підробки.

На переконання прокурора, не накладення арешту на вказане майно може призвести до його відчуження та неможливість в подальшому призначити вказані експертизи, провести необхідні слідчі (розшукові) дії, встановити всі обставини вчинення кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення власників майна та їх представника на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 173 КПК України повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів допускається за умови доведення слідчим, прокурором існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотання слідчого і може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий звернувся з клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, відмовляє в задоволенні клопотання про арешт майна якщо особа, яка його подала не доведе необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 18.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

30.04.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира проведено обшук у лісопереробному комплексі на території, розміщеній на земельній ділянці з кадастровим номером: :12:000:0975 Коростенський район, с. Піщаниця. (Овруч) фактична територія ОСОБА_7 , в ході якого виявлено та вилучено наступне: накладну б/н від 01.04.2024 на 1 арк,; товаро-транспортну накладну (ліс) на 1 арк.; виписку з Єдиного реєстру на ФОП ОСОБА_11 з додатками на 6 арк.; мобільний телефон марки «Iphone 13 pro max» світло-синього кольору в пластиковому чохлі 1 шт. (налений ОСОБА_11 ); мобільний телефон марки «Xiaomi redmi Note 9 pro» 1 шт. (належний ОСОБА_7 );лісоматеріали сосни звичайної 4 м. клас якості С, у кількості 90 шт., загальним об`ємом 10 м3 та загальну кількість пиломатеріалів сосни обрізної, об`ємом 60,8354 м3.

30.04.2024 року слідчим у даному кримінальному провадженні вилучені в ході обшук речі визнано речовими доказами.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про державну реєстрацію ФОП та свідоцтва платника єдиного податку, суб`єктом господарювання є ОСОБА_12 , видом діяльності якого є зокрема: лісозаготівлі, оптова торгівля деревиною тощо.

Згідно договору № 1/03/2024 від 01.03.2024 року про надання послуг щодо виготовлення готової продукції ФОП ОСОБА_12 (замовник) доручає ФОП ОСОБА_11 , від імені якої на підставі доручення діє ОСОБА_7 , (виконавець), роботу з розпилювання лісоматеріалів круглих у готову продукцію. Згідно специфікації №1 до договору та акту приймання - передачі предметом договору є круглі лісоматеріали сосни 80 м.куб.

Крім того, з товарно-транспортних накладних на круглі лісоматеріали сосни, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що автомобільним перевізником є ФОП ОСОБА_12 .

Вказаними матеріалами доведено належність вилучених лісоматеріалів ФОП ОСОБА_12 та законність походження таких, а тому відсутні підстави для накладення арешту на лісоматеріали.

Враховуючи предмет кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України не доведено слідчим в клопотання та прокурором в судовому засіданні, що накладна б/н від 01.04.2024 на 1 арк., товаро-транспортну накладну (ліс) на 1 арк., виписка з Єдиного реєстру на ФОП ОСОБА_11 є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Що стосується накладення арешту на мобільні телефони ОСОБА_6 та ОСОБА_7 то слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав для накладення арешту на вказані телефони, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки доказів причетності цих осіб до вчинення злочинів матеріали справи не містять, в тому числі і матеріали НСРД, в яких зафіксовано лише розмови щодо ведення господарської діяльності, не ідентифіковано усіх осіб, які ведуть ці розмови.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

З матеріалів доданих слідчим до клопотання про арешт майна, не вбачається, що вилучений телефон марки «Xiaomi redmi Note 9 pro», який належить ОСОБА_7 , є предметом експертного дослідження, засобом або знаряддям вчинення злочину, а також відсутні докази, що доступ до мобільного телефону обмежується його власником та пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Також не вбачається причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України, а тому відсутні підстави для накладення арешту на мобільний телефон марки «Iphone 13 pro max», який належить останньому.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що не доведено правових підстав для накладення арешту на майно, оскільки відсутні ознаки того, що вилучене майно має ознаки визначені ч.1 ст.98 КПК України чи може підлягати спеціальній конфіскації.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді про, що вказує в апеляційній скарзі прокурор, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 20 травня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_10 про накладення арешту на майно - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: