Справа № 991/5731/24
Провадження 1-кс/991/5765/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000915 від 18.05.2015,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000915 від 18.05.2015.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000915 від 18.05.2015, виділеному з кримінального провадження №0000359 від 07.05.2014, за підозрою колишнього Голови Національного банку України ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В межах кримінального провадження №0000915 від 18.05.2015, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2016 у справі №757/6422/16-к постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання старшого слідчої групи, заступника начальника третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, що належать на праві власності матері підозрюваного ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: 1/4 квартири, загальною площею 77,45 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (частка власності: 1/4, належить з 02.04.2013 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: №2-506); квартиру, загальною площею 114,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (частка власності: 1/1, належить з 28.12.2011 на підставі договору купівлі-продажу); нежитлове приміщення - паркувальне місце АДРЕСА_3 (частка власності: 1/1, належить з 28.12.2011 на підставі договору купівлі-продажу); житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 (частка власності: 1/1, належить з 07.10.2010 на підставі дублікату свідоцтва про право власності); 62/100 житлового будинку загальною площею 165,2 кв.м з господарськими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 (частка власності: 62/100, належить на праві спільної часткової власності з 31.10.2011 на підставі свідоцтва про право власності); садовий будинок, загальною площею 99,7 кв.м. розташований за адресою: АДРЕСА_6 (частка власності: 1, належить з 10.10.2013 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2).

За доводами адвоката, до переліку вказаного майна було помилково включене майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме квартири, загальною площею 77,45 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та садовий будинок, загальною площею 99,7 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_7 , яка жодних родинних стосунків з обвинуваченим ОСОБА_5 не має, і його матір`ю не являється.

Так, зокрема, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вирішила здійснити розпорядження своїм майном на випадок своєї смерті, однак під час оформлення необхідних документів їй було відмовлено у зв`язку з тим, що на її майно накладено арешт в межах кримінальної справи №757/6422/16-к.

Як зауважила захисник, із отриманих у відповідь на численні адвокатські запити матеріалів, нею встановлено, що кримінальне провадження №0000915 від 18.05.2015 відповідно до постанови прокурора закрито 31 січня 2023 року, у той же час арешт, накладений на майно, не скасовувався.

З огляду на викладені обставини, закриття кримінального провадження та відсутністьбудь-яких родинних зв`язків ОСОБА_4 , 1953р.н., із з обвинуваченим ОСОБА_5 , захисник у клопотанні просила: скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва 15.02.2016, на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у справі №757/6422/16-к, а саме на: 1/4 квартири, загальною площею 77,45 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; садовий будинок, загальною площею 99,7 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_6 .

Розгляд клопотання здійснювався 09.07.2024 та 16.07.2024.

16.07.2024 від т.в.о. заступника керівника Першого підрозділу детективів Другого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 до суду надійшли пояснення, в яких зазначено, що кримінальне провадження №000915 від 18.05.2015 закрите на підставі постанови прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури від 31.01.2023, з огляду на що у детективів Національного антикорупційного бюро України відсутні повноваження на участь у розгляді судової справи №991/5731/24, у зв`язку із закінченням досудового розслідування.

Окрім того, 16.07.2024 до суду від прокурора третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_9 надійшли пояснення, в яких прокурором зазначено, що ним, як старшим групи прокурорів винесено постанову від 31.01.2023 про закриття кримінального провадження №000915 від 18.05.2015 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Додав, що зазначена постанова на даний час не скасована та є чинною, що свідчить про відсутність підстав для застосування заходів забезпечення у кримінальному провадженні №0000915 від 18.05.2015. Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 просив розглянути без участі прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 у судових засіданнях підтримала вимоги, зазначені в клопотанні та просила їх задовольнити.

Заслухавши адвоката, дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.02.20216 у справі №757/6422/16-к накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, що належать на праві приватної власності матері підозрюваного ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- 1/4 квартири, загальною площею 77,45 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (частка власності: 1/4, належить з 02.04.2013 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: №2-506);

- квартиру, загальною площею 114,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (частка власності: 1/1, належить з 28.12.2011 на підставі договору купівлі-продажу);

- нежитлове приміщення - паркувальне місце АДРЕСА_3 (частка власності: 1/1, належить з 28.12.2011 на підставі договору купівлі-продажу);

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 (частка власності: 1/1, належить з 07.10.2010 на підставі дублікату свідоцтва про право власності);

- 62/100 житлового будинку загальною площею 165,2 кв.м з господарськими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 (частка власності: 62/100, належить на праві спільної часткової власності з 31.10.2011 на підставі свідоцтва про право власності);

- садовий будинок, загальною площею 99,7 кв.м. розташований за адресою: АДРЕСА_6 (частка власності: 1, належить з 10.10.2013 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2). Заборонено особам, у володінні, користуванні яких перебуває вказане нерухоме майно розпоряджатися ним будь-яким чином.

Арешт накладено в межах кримінального провадження №0000915 від 18.05.2015.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію майна самого підозрюваного та членів його сім`ї, яке належить їм на праві приватної власності. До того ж відповідно до ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" близькими особами є - особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких із суб`єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати...рідний брат. Таким чином, оскільки ОСОБА_4 підпадає під ознаки третіх осіб, майно яких може бути арештовано, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що належне їй на праві приватної власності майно набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого кримінального правопорушення, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину, на підставі чого постановив накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення кримінального провадження, забезпечення конфіскації у кримінальному провадженні.

У подальшому, відповідно до постанови прокурора кримінальне провадження №0000915 від 18.05.2015 закрите на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Представником ОСОБА_4 , 1953 р.н., адвокатом ОСОБА_3 у клопотанні наголошено на тому, що арешт накладено на майно особи, яка не має жодного зв`язку до кримінального провадження та не є родичем підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , до того ж на даний час кримінальне провадження закрите постановою прокурора від 31.01.2023, тож відсутні підстави для застосування заходів забезпечення у цьому кримінальному провадженні, а тому адвокат просила скасувати арешт із наступного майна, що належить ОСОБА_4 , 1953 р.н., а саме: 1/4 квартири, загальною площею 77,45 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; садовий будинок, загальною площею 99,7 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_6 .

Адвокатом зауважено, що з метою захисту та відновлення порушених прав та законних інтересів ОСОБА_4 , 1953 р.н., нею зроблено численні адвокатські запити.

Так, 06.11.2023 захиснику надійшла відповідь від Офісу Генерального прокурора 16/1/3-20249-23 від 26.10.2023 на Запит-1 з якої вбачається, що кримінальне провадження №0000915 від 18.05.2015 перебуває у провадженні детективів Національного антикорупційного бюро України, а процесуальне керівництво у ньому здійснюється прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора.

22.11.2023 надійшла відповідь від Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора №16/1/3-95905-23 від 16.11.2023 на Запит-2 у якій рекомендовано для отримання відомостей здобутих у кримінальному провадженні звернутись з відповідним клопотанням до детектива чи прокурора.

24.11.2023 надійшла відповідь від Національного антикорупційного бюро України №0421-252/35006 від 14.11.2023 на Запит-3 згідно якої, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що арештоване майно дійсно належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а арешт накладено на майно як власність ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

12.12.2023 надійшла відповідь від Національного антикорупційного бюро України №0421-252/37355 від 04.12.2023 на Запит-4 у якій зазначено, що кримінальне провадження №0000915 закрито на підставі абзацу першого п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а для отримання решти запитуваної інформації рекомендовано звернутись до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора.

04.01.2024 надійшла відповідь від Офісу Генерального прокурора №16/1/3-34275-15 від 26.12.2023 на Запит-5 з якої вбачається, що після закриття провадження арешт на майно, яке зазначене у зверненні, не скасовувався та рекомендовано звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням про скасування арешту майна ОСОБА_4 .

18.05.2024 надійшла відповідь від Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора №07/3-20249-23 від 15.05.2024 на Запит-6 та надані наступні документи, а саме: 1) копія постанови про закриття кримінального провадження №0000915 від 31 січня 2023 року; 2) витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000915 від 18.05.2015 від (дата витягу 15 травня 2024 року).

Таким чином, захисником було встановлено, що станом на даний час кримінальне провадження №0000915, відповідно до постанови прокурора закрите 31.01.2023, проте арешт майна, помилково накладений в межах такого провадження на майно ОСОБА_4 , 1953р.н., не скасовувався.

За доводами захисника, оскільки арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , накладено у кримінальному провадженні за правилами КПК України 2012 року, тому згідно позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 27.03.2019 та 30.06.2020 у справах №202/1452/18 та №727/2878/19 питання про зняття такого арешту слід розглядати за правилами кримінального судочинства.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Накладення арешту на певне майно може бути здійснено лише за наявності передбачених у КПК України нормативних підстав, а саме за ст. 170 КПК України за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно: є речовим доказом злочину; підлягає спеціальній конфіскації; підлягає конфіскації як покарання чи заходу кримінально-правового характеру щодо юридичних осіб; для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, слідчим суддею встановлено, що у провадженні детективів Національного антикорупційним бюро України перебувало кримінальне провадження № 0000915 від 18.05.2015 за підозрою колишнього Голови Національного банку України ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України. В рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді від 15.02.2016 у справі №757/6422/16-к було накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, що належать на праві приватної власності матері підозрюваного ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Серед переліку майна, на яке накладено арешт, зокрема, вказано 1/4 квартири, загальною площею 77,45 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та садовий будинок, загальною площею 99,7 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_6 , які, за доводами адвоката ОСОБА_3 належать ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Наданими до суду матеріалами підтверджується, що вищевказане майно, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді від 15.02.2016 у справі №757/6422/16-к, зареєстроване саме за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) та набуте нею у спадщину від матері ОСОБА_11 ,1922р.н., на підставі свідоцтва про право на спадщину (серія та номер №2-506), видане 02.04.2013 державним нотаріусом 22-ї Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 та на підставі свідоцтва про право власності (серія та номер НОМЕР_2 ,) виданого Реєстраційною службою Макарівського районного управління юстиції Київської області від 10.10.2013.

Вказане підтверджено і старшим детективом - керівником Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головноо підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_13 у листі від 24.11.2023 №0421-252/35006 від 14.11.2023, а саме те, що ухвалою слідчого судді від 15.02.2016 у справі №757/6422/16-к накладено арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в той час як згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 1/4 частина квартири АДРЕСА_8 належить на праві власності ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1 .

Таким чином стороною обвинувачення не спростовані доводи адвоката ОСОБА_3 про помилковість накладенням арешту на майно ОСОБА_4 , 1953р.н..

Як вбачається з матеріалів, 31.01.2023 старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_9 постановлено постанову, якою кримінальне провадження №0000915 від 18.05.2015 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України - після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу.

Відповідні відомості про прийняте рішення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про що свідчить копія Витягу з ЄРДР від 15.05.2024.

До того ж, копія зазначеної постанови була направлена заступнику Генерального прокурора - керівнику Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Зазначена постанова прокурора від 31.01.2023 на даний час не скасована та є чинною.

Поряд з цим, зі змісту постанови від 31.01.2023 вбачається, що рішення про скасування арешту у кримінальному провадженні прокурором не прийнято.

Згідно відповіді прокурора третього відділу САП ОСОБА_14 від 26.12.2023 №16/1/3-34275-15 на звернення адвоката ОСОБА_3 , останню було повідомлено про те, що постановою прокурора від 31.01.2023 кримінальне провадження закрите, арешт майна у кримінальному провадженні не скасовувався, для вирішення питання про скасування арешту майна ОСОБА_4 адвокату рекомендовано звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Згідно положень ч. 9 ст. 100 КПК України встановлено, що у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Відповідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

На переконання слідчого судді, в даному випадку підлягає врахуванню практика Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 30.06.2020 у справі №727/2878/19.

Так, зокрема Верховний Суд наголосив, якщо арешт накладений за КПК України 2012 року на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року(постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 202/5044/17, від 28 листопада 2018 року у справі № 636/959/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 640/17552/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 202/1452/18, від 11 вересня 2019 року у справі № 504/1306/15-ц). Частиною першою статті 1 КПК України 2012 року встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд. Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина перша статті 174 КПК України 2012 року). Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна. Згідно із частиною третьою статті 174 КПК України 2012 року прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина четверта статті 174 КПК України 2012 року). Втім, частини третя та четверта статті 174 КПК України 2012 року регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження. Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України 2012 року слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення. На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття кримінального провадження. Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Таким чином Велика Палата Верховного Суду вважає, що питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства.

У постанові від 27.03.2019 у справі № 202/1452/18 Велика Палата Верховного Суду наголошувала, що в разі якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити ці дії та звернутися до суду про скасування арешту лише в порядку кримінального судочинства.

Положеннями ч.ч. 5, 6, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, з огляду на закриття прокурором кримінального провадження №0000915, в межах якого було накладено арешт на майно особи, підстави для накладення арешту перестали існувати, а тому доводи адвоката ОСОБА_3 щодо необхідності скасування арешту майна є обґрунтованими.

У своїх поясненнях, надісланих до суду, прокурор ОСОБА_9 зазначив, що з огляду на те, що кримінальне провадження закрите, тому відсутні підстави для застосування заходів забезпечення у кримінальному провадженні №0000915 від 18.05.2015.

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги висновки Верховного Суду, наведені у постанові від 30.06.2020, правову природу діяльності слідчого судді, яка полягає у виконанні функції судового контролю за дотриманням прав і свобод людини під час досудового розслідування, виходячи з необхідності, в даному випадку, застосування засади верховенства права, відповідно до якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, і саме для здійснення слідчим суддею судового контролю щодо дотримання прав осіб у кримінальному провадженні, зважаючи на закриття кримінального провадження відповідно до постанови прокурора від 31.01.2023 та при цьому відсутності рішення про скасування заходів забезпечення у кримінальному провадженні щодо особи, яка не має відношення до кримінального провадження та осіб, щодо яких воно здійснювалось, за таких обставин, клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , 1953р.н., про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000915 від 18.05.2015, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2016 у справі № 757/6422/16-к підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 174, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2016 у справі №757/6422/16-к, на майно ОСОБА_4 , а саме:

- 1/4 квартири, загальною площею 77,45 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом видане 02 квітня 2013 року державним нотаріусом Двадцять другої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 , зареєстровано в реєстрі за №2-506 та Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1901191 від 02 квітня 2013 року;

- садовий будинок, загальною площею 99,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_6 , відповідно до свідоцтва про право власності індексний номер 10603032 від 10 жовтня 2013 року, видане Реєстраційною службою Макарівського районного управління юстиції Київської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1