Провадження №1-кп/761/2497/2024
В И Р О К

іменем України

10 липня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпіла ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канибадам Республіки Таджикистан, громадянина Таджикистану, таджика, неодруженого, фізичної особи-підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

ІНФОРМАЦІЯ_5, приблизно о 20 год 00 хв, водій ОСОБА_10 , керуючи технічно справним автомобілем марки «КІА-К5», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись у другій (з трьох наявних в його напрямку) смузі проїзної частини бульвару Т. Шевченка у м. Києві, зі сторони вулиці Леонтовича у напрямку вулиці Петлюри, розпочав маневр перестроювання праворуч, у першу (крайню праву) смугу попутного напрямку руху.

В цей час позаду, в попутному напрямку, з порушенням пунктів 12.2, 12.9 «б», 17.1 Правил дорожнього руху України, (які знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками, зі швидкістю 123,73 км/год. +- 8.99 км/год, яка понад вдвічі перевищувала максимально дозволену швидкість 50 км/год, у першій (крайній правій) смузі проїзної частини бульвару Т. Шевченка (яка позначена дорожнім знаком 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» та дорожньою розміткою 1.24 Правил дорожнього руху України) в темну пору доби, рухався технічно справний мотоцикл марки «YAMAHA-FZ1SA», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_13 .

Під час руху ОСОБА_10 допустив порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 10.1, 10.3 та розділу 34 горизонтальна дорожня розмітка 1.2 Правил дорожнього руху України:

- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- підпункт «б» п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі

- п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 10.3: в разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

- розділ 34. Горизонтальна дорожня розмітка 1.2 (широка суцільна лінія) позначає край проїзної частини (крайова розмітка) автомобільних доріг та вулиць, межі смуги для руху маршрутних транспортних засобів або велосипедної смуги. У місцях, де на смугу маршрутних транспортних засобів дозволено заїзд іншим транспортним засобам, ця лінія може бути переривчастою; Лінію 1.2, якою позначено край проїзної частини, перетинати дозволяється (якщо це не заборонено встановленими дорожніми знаками). Лінію 1.2 дозволяється перетинати в разі вимушеної зупинки, якщо цією лінією позначено край проїзної частини, суміжний з узбіччям.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_10 виявились у тому, що він, керуючи автомобілем марки «КІА-К5», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись у другій смузі проїзної частини бульвару Т. Шевченка , усвідомлюючи, що перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, будучи обізнаним, що дорожню розмітку 1.2 (широка суцільна лінія) перетинати забороняється, відволікся від керування транспортним засобом у дорозі, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, розпочав маневр перестроювання праворуч з другої в першу (крайню праву) смугу проїзної частини бульвару Т. Шевченка у м. Києві, перетнув широку суцільну лінію дорожньої розмітки та навпроти Ботанічного саду «ім. Ак. Фоміна» в м. Києві здійснив зіткнення з мотоциклом «YAMAHA-FZ1SA», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_13 , який рухався у першій (крайній правій) смузі, призначеній для руху маршрутних транспортних засобів.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, мотоцикліст ОСОБА_13 отримав тяжкі тілесні ушкодження та був госпіталізований до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де цього ж дня останній помер.

Згідно висновку судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_13 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: поєднана травма тіла: садно на грудях справа збоку; переломи правих 2-9 ребер, розрив правої легені, крововилив в клітковину заднього середостіння; садна і синці на правому плечі, відкритий закритий переломи правої ліктьової кістки з розривом капсули ліктьового суглобу; синець і садна на правій кисті; садна на лівій кисті; забійна рана на лівому передпліччі; садна і забійна на лівому коліні, розмічення клітковини під ними, розриви капсули та зв`язок лівого колінного суглоба; забійна рана на лівій гомілці; садно на правому коліні з крововиливами в підшкірну клітковину; розмічення підшкірної клітковини на правій гомілці; садно на попереку справа з розмізченням відшаруванням підшкірної клітковини, переломи правих поперечних відростків третього і четвертого поперекових хребців; відшарування серозної оболонки сечового міхура; великий крововилив в заочеревинній клітковині справа; розриви і розмічення правої нирки і наднирника; розрив печінки; крововиливи під капсулу підшлункової залози. Поєднана травма тіла у ОСОБА_13 виникла в результаті зіткнення мотоцикліста з автомобілем.

Ушкодження, спричинені ОСОБА_13 , мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.

Смерть ОСОБА_13 настала від крововтрати і шоку, які напряму розвинулись в результаті поєднаної травми тіла (множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів і м`яких тканин).

Порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 10.1, 10.3, а також розділу 34 горизонтальна дорожня розмітка 1.2 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_10 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 винним себе за ч. 1 ст. 286 КК України визнав у повному обсязі та пояснив суду, що: ввечері ІНФОРМАЦІЯ_5 року йому зателефонував його товариш та попросив підвезти. Він взяв машину брата на якій той їздить по довіреності та поїхав з товаришем. Коли він проїжджав по бул. Т.Шевченка, його товариш попросив його висадити. У відповідь на це прохання, він почав перелаштовуватись у смугу для руху громадського транспорту, однак не помітив, що по ній їде мотоцикліст. Відбулось зіткнення, удар був у задню праву частину автомобіля. Після ДТП, він вийшов із машини та надавав ОСОБА_13 першу домедичну допомогу. В цей час його товариш та очевидці викликали швидку. Свою вину у даній ситуації він визнає повністю. Відшкодував потерпілій 400 000 грн., які взяв у борг у брата. У вчиненому щиро розкаюється.

Покази обвинуваченого ОСОБА_10 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння сторонами змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, перевіривши, що вони вірно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом потерпілих, обвинуваченого, дослідженням письмових документів та матеріалів, що характеризують обвинуваченого як особу.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_10 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є необережним тяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_10 , а саме те, що останній не перебуває під наглядом лікарів нарколога та психіатра, раніше не судимий, працює, позитивно характеризується за місцем роботи, добровільно відшкодував частину завданих збитків.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_10 необхідно призначити покарання в межах санкції частини 2 статті 286 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом.

На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, беручи до уваги, обставини вчинення злочину, його тяжкість, те, що ОСОБА_10 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, працює, повністю визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому та частково відшкодував завдані його діями збитки, суд вважає за необхідне звільнити його від відбування призначеного судом основного покарання на підставі ч. 1 ст. 75 КК України, вважаючи можливим його виправлення без реального відбування основного покарання.

Потерпілою ОСОБА_7 від власного імені, а також від імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_17 , до початку розгляду справи по суті, пред`явлено цивільний позов у кримінальному провадженні до ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому цивільні позивачі, просять стягнути з ОСОБА_10 на їх користь моральну шкоду у розмірі 1 699 199 грн.

В подальшому, до початку розгляду справи по суті цивільні позивачі, збільшили свої позовні вимоги до ОСОБА_10 , просячи стягнути на їх користь 1 700 000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При розв`язанні зазначеного цивільного позову суд виходить з наступних положень закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вирішуючи цивільні позови потерпілої ОСОБА_7 та цивільного позивача ОСОБА_17 в межах вимог та підстав наведених у позовній заяві, суд виходить з того, що у судовому засіданні, на підставі зібраних доказів встановлено, що смерть ОСОБА_13 , який є відповідно чоловіком та батьком цивільних позивачів настала у наслідок дорожньо-транспортної пригоди, що стала наслідком порушення ПДР обвинуваченим ОСОБА_10 .

В обґрунтування позову цивільні позивачі зазначають, що після смерті ОСОБА_13 їх життя значно змінилось, вони болісно переживають смерть батька та чоловіка, відчувають постійну тривогу, втратили значну частину доходу, оскільки в їх сім`ї годувальником був саме загиблий, а також вимушені витрачати час та гроші для корегування психічного стану малолітнього ОСОБА_17 .

Крім того, як зазначено в цивільному позові, внаслідок описаних в обвинувальному акті подій, ОСОБА_7 була вимушена витратити на поховання ОСОБА_13 49 199 грн., а також звернутись за правовою допомогою, що коштувало їх 50 000 грн., які вона вважає відшкодованими обвинуваченим ОСОБА_10 . Крім того, вона вважає, що останнім їй також було відшкодовано 300 801 грн. моральної шкоди, у зв`язку з чим оцінює розмір компенсації за завдану моральну шкоду у 1 700 000 грн.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 , підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_10 , який є цивільним відповідачем за позовом, позов визнав частково, надавши суду письмовий відзив на позовну заяву у якому вказав, що сплачені ним грошові кошти у сумі 400 000 грн. були відшкодуванням виключно моральної шкоди, матеріальні збитки він визнає лише у сумі 22 641,4 грн, за умови, якщо потерпілою ОСОБА_7 будуть надані відповідні докази здійснення витрат, а також що він готовий відшкодувати потерпілій ще 100 000 грн. у якості моральної шкоди.

Як встановлено судом у судовому засіданні та не оспорюється сторонами, до початку розгляду справи по суті, ОСОБА_10 передав ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 400 000 грн.

Враховуючи позицію цивільного відповідача, який наполягав на тому, що вказані кошти є відшкодуванням саме моральної шкоди, зважаючи на ненадання позивачем доказів зворотнього, суд вважає вказані грошові кошти саме добровільним відшкодуванням завданої моральної шкоди.

Також суд вважає за необхідне відмітити, що вирішуючи цивільний позов, суд не вправі виходити за межі заявлених сторонами позовних вимог, а тому питання розміру та обґрунтованості матеріальних збитків судом у даному випадку не оцінюється, що однак не позбавляє цивільних позивачів права звернутись з позовом про відшкодуванням завданої матеріальної шкоди у порядку цивільного судочинства.

Що ж стосується суми в яку варто оцінити завдану цивільним позивачам моральну шкоду, то за змістом п.п. 5.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди « №4 від 31 березня 1995 року (зі змінами й доповненнями) - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань(фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням характеру й обсягу фізичних та моральних страждань потерпілої ОСОБА_7 та її сина ОСОБА_17 , які втратили чоловіка та батька у наслідок ДТП та більше не можуть продовжувати вести звичний спосіб життя, їх психоемоційних переживань, понесених внаслідок даної події, тяжкості вимушених змін у їх життєвих стосунках, часу та зусиль направлених для їх відновлення, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про те, що компенсація моральної шкоди, повинна бути визначена в грошовій сумі у розмірі 650 000 (шістсот п`ятдесят тисяч) гривень, з яких 400 000 грн. цивільним відповідачем, станом на дату постановлення даного рішення, вже відшкодовано.

За зазначених обставин заявлений ОСОБА_7 та ОСОБА_17 цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Судові витрати на залучення експертів для проведення: судової автотехнічної експертизи (механізму ДТП) (висновок експерта №СЕ-19/111-23/59663-ІТ від 13.11.2023), що становлять 2 390 гривень, судової автотехнічної експертизи (технічного стану мотоциклу YAMAHA-FZ1SA», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ) (висновок експерта №СЕ-19/111-23/51543-ІТ від 10.10.2023), що становлять 1 912 гривень, судової автотехнічної експертизи (технічного стану автомобіля марки «КІА-К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ) (висновок експерта №СЕ-19/111-23/51538-ІТ від 06.10.2023), що становлять 2 390 гривень, судової фототехнічної експертизи (по відеоматеріалу) (висновок експерта №СЕ-19/111-23/57686-ФТ від 27.10.2023), що становлять 1 912 гривень, а всього 8 604 грн., слід стягнути з ОСОБА_10 в дохід держави.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_10 судом не застосовувався і суд не бачить необхідності у його застосуванні до набрання даним вироком законної сили.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.09.2023 (справа №761/43037/23) на автомобіль марки «КІА-К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_5 , 2013 року випуску, після вступу вироку в законну силу слід скасувати.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались.

На підставі викладеного та керуючись ст. 69, ст. 75, ч. 1 ст. 286 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, -

у х в а л и в :

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування основного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень у якості компенсації заподіяної моральної шкоди.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.09.2023 (справа №761/43037/23) на автомобіль марки «КІА-К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_5 , 2013 року випуску, після вступу вироку в законну силу - скасувати.

Речові докази:

-автомобіль марки «КІА-К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_5 , 2013 року випуску, який знаходиться на території спецмайданчика тимчасового затримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_3 , після вступу вироку в законну силу, - передати власнику ОСОБА_18 , або його представнику;

-мотоцикл «YAMAHA-FZ1SA», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , який знаходиться на території спецмайданчика тимчасового затримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_3 , після вступу вироку в законну силу, - передати власнику;

-СD-R диск з відеофайлом, що зберігається прокурором при матеріалах кримінального провадження, після вступу вироку в законну силу, - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати на залучення експертів для проведення: судової автотехнічної експертизи (механізму ДТП) (висновок експерта №СЕ-19/111-23/59663-ІТ від 13.11.2023), що становлять 2 390 гривень, судової автотехнічної експертизи (технічного стану мотоциклу YAMAHA-FZ1SA», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ) (висновок експерта №СЕ-19/111-23/51543-ІТ від 10.10.2023), що становлять 1 912 гривень, судової автотехнічної експертизи (технічного стану автомобіля марки «КІА-К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ) (висновок експерта №СЕ-19/111-23/51538-ІТ від 06.10.2023), що становлять 2 390 гривень, судової фототехнічної експертизи (по відеоматеріалу) (висновок експерта №СЕ-19/111-23/57686-ФТ від 27.10.2023), що становлять 1 912 гривень, а всього 8 604 грн. - стягнути з ОСОБА_10 в дохід держави з відповідним призначенням платежів.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: