УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 336/1577/21

провадження № 51-3947ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 адвоката ? ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 червня 2023 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 22 травня 2024 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 Кримінального кодексу України (далі - КК) раніше не судимої,

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 червня 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190КК.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задоволено частково та стягнуто з засудженої ОСОБА_4 на його користь 443 682,03 грн матеріальної та 100 000 грн моральної шкоди.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_4 використала завідомо підроблений документ, який вона придбала при невстановлених обставинах, а саме свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на житло, що видане 3 серпня 2000 року Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської ради, згідно з яким ОСОБА_4 набула право власності на квартиру АДРЕСА_2 . На підставі зазначеного свідоцтва приватним нотаріусом ОСОБА_7 прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на житлову квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_6 за реєстровим № 382 та внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У подальшому 30 травня 2018 року перебуваючи y приміщенні приватної нотаріальної контори Запорізького міського нотаріального округу, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно з метою отримання грошових коштів шляхом обману (шахрайства), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення, використовуючи зазначене свідоцтво про право власності на вище вказане житло, уклала договір по купівлі-продажу житла з ОСОБА_6 за грошові кошти у розмірі 443 682,03 грн.

Водночас ОСОБА_4 достеменно усвідомлювала, що квартира АДРЕСА_2 , відсутня, так як в будинку АДРЕСА_4 за зазначеною адресою розташований багатоквартирний житловий будинок, нумерація квартир в якому починається з квартири АДРЕСА_5 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальний збиток у розмірі 443 682,03 грн, що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є шкодою у великих розмірах.

Запорізький апеляційний суд ухвалою від 22 травня 2024 року вирок місцевого суду змінив у частині призначеного покарання і ухвалив призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 358 КК у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК. На підставі вимог ч. 5 ст. 74 КК, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК звільнив її від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

За ч. 3 ст. 190 КК призначив ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнив від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки і поклав на неї виконання певнихобов`язків, передбачених ст. 76 КК. На підставі положень ч. 5 ст. 74 КК, п. 3 ч. 1 ст. 49 КК, звільнив останню від вказаного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

У решті вирок суду залишено без змін.

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі захисник засудженої вказує про те, що рішення судів є незаконними і підлягають скасуванню в частині вирішення позову потерпілого у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Сторона захисту покликається на те, що на сьогоднішній день договір купівлі-продажу квартири, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , в установленому законом порядку не розірваний, останній є єдиним власником та користувачем вказаного нерухомого майна. Наявність заподіяння фактичної шкоди ОСОБА_6 на сьогоднішній день не убачається. Потерпілий не позбавлений права власності або володіння вищевказаною квартирою, договір купівлі-продажу квартири не розірваний у будь-який спосіб, а тому його вимоги пред`явлені до ОСОБА_4 наразі є необґрунтованими та передчасними. На думку захисника, оскільки ні фактичного, ні юридичного вилучення майна не відбулось, тому ОСОБА_6 позбавлений можливості стягнення збитків із засудженої.

Мотиви Суду

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам закону, викладені у ній доводи та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Згідно з ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Розгляд питань стосовно повноти судового розгляду, правильності установлення фактичних обставин кримінального провадження, достовірності окремих доказів та показань з урахуванням положень ст. 433 КПК до повноважень Верховного Суду законом не віднесено, а тому вони не підлягають перевірці, оскільки не є предметом касаційного розгляду.

Як регламентовано ст. 438 КПК, підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Зі змісту ст. 370 КПК, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як видно з копії вироку, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, встановив, що ОСОБА_4 вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), у великих розмірах, та кваліфікував її дії в цій частині за ч. 3 ст. 190 КК, а також засуджена використала завідомо підроблений документ, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК.

У касаційній скарзі захисник ставить питання про скасування судових рішень в частині вирішення позову потерпілого, оскільки не оспорено та не скасовано договір купівлі-продажу квартири укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Такі доводи є необґрунтованими, оскільки згідно судових рішень засудженій пред`явлено обвинувачення в заволодінні грошима потерпілого, а саме, що ОСОБА_4 з використанням підроблених документів викрала кошти ОСОБА_6 у сумі 443 682,03 грн, які отримала за продаж квартири АДРЕСА_6 , яка належить іншим особам і у власність ОСОБА_6 вона не перейшла.

Крім цього, ОСОБА_4 в обвинуваченні не пред`явлено викрадання квартири. Та обставина, що ОСОБА_6 продовжує користуватись квартирою АДРЕСА_7 , не впливає на висновок, що йому заподіяні збитки від заволодіння шляхом обману (шахрайством) його коштами в сумі 443 682,03 грн.

Оскільки засуджена шляхом обману заволоділа саме коштами, як це пред`явлено в обвинуваченні, висновок про часткове задоволення цивільного позову та стягнення з неї матеріальної шкоди є обґрунтованим.

Крім цього, судами належним чином мотивовано причини часткового задоволення цивільного позову та стягнення моральної шкоди на користь потерпілого. Зокрема при визначенні моральних збитків, враховано наслідки для здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Доводи в касаційній скарзі є майже аналогічними за змістом доводам, наведеними стороною захисту в апеляційній скарзі, і вже були предметом дослідження суду апеляційної інстанції, який належним чином їх перевірив та обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги, навівши в ухвалі відповідно до ст. 419 КПК мотиви свого рішення.

Апеляційний суд належним чином мотивував прийняте рішення.Підстав вважати ухвалу апеляційного суду незаконною чи необґрунтованою, на чому наполягає захисник, колегія суддів не вбачає.

Оскільки інших доводів щодо незаконності вироку місцевого суду й ухвали апеляційного суду захисник у касаційній скарзі не вказав, а наведені у касаційній скарзі мотиви свідчать про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, Верховний Суд вважає за необхідне відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженої ОСОБА_4 адвоката ? ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 червня 2023 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 22 травня 2024 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3