Справа № 127/7713/18
Провадження №11-кп/801/647/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000226, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2018 за апеляційною скаргою зі змінами та доповненнями прокурора ОСОБА_9 , апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця НГУ, розлученого, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2024 року визнано винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення 17.01.2018)та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_8 від призначеного основного та додаткового покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_8 , ПАТ «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням задоволено.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_10 моральну шкоду в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.

Стягнуто з ПАТ «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» на користь потерпілої ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 58497 грн. (п`ятдесят вісім тисяч чотириста дев`яносто сім) грн. 54 коп.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення Вінницьким НДЕКЦ МВС України автотоварознавчої експертизи № 149 від 27.03.2018, судової автотехнічної експертизи № 222 від 20.03.2018 в сумі 2002 (дві тисячі дві) грн. 00 коп.

Скасовано заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна та вирішено питання про долю речових доказів.

Судом установлено, що ОСОБА_8 17 січня 2018 року близько 13:30 год., керуючи технічно-справним автомобілем марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вулиці І. Бойка в м. Вінниці, в напрямку вул. Шевченка, виїжджаючи на перехрестя рівнозначних доріг вул. І. Бойка - І. Миколайчука, не надав переваги у русі технічно - справному автомобілю марки «Smart МС 01», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , яка наближалася праворуч, рухаючись по проїзній частині вул. І. Миколайчука, в напрямку вул. Келецької, в результаті чого, з необережності допустив зіткнення з останньою.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 104/206 від 20.03.2018, отримала тілесні ушкодження у вигляді: «закритий перелом нігтьової фаланги 1-го пальця лівої кисті без зміщення; закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку, забійна рана м`яких тканин тім`яної ділянки зліва, синці в лівій здухвинній ділянці, на правій та лівій гомілках, садно в ділянці лівої сідниці», які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлись небезпечними для життя в момент заподіяння, та не супроводжувались загрозливими для життя явищами, однак потягли за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я .

Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № 222 від 20.03.2018:

«у дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля «Smart МС 01» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_10 не мала технічної можливості попередити зіткнення, тому в її діях не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо- транспортної пригоди»;

«у дорожній ситуації, що склалася, в діях водія автомобіля «Volkswagen Passat» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 вбачається невідповідність вимогам п. 16.12 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди».

За вищевикладених обставин, водій ОСОБА_8 порушив вимоги п. 16.12, Правил дорожнього руху України, де зазначено :

«На перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч...».

Порушення вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_8 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали.

В апеляційній скарзі зі змінами та доповненнями прокурора ОСОБА_9 ставиться питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 27.03.2024 стосовно ОСОБА_8 за ч.1 ст. 286 КК України в частині призначеного покарання. Просить винести рішення, в якому зазначити ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_8 від покарання за ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

В решті вирок залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вирок суду є незаконний через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме положення ч. 5 ст. 74 КК України, оскільки безпідставно визначив обвинуваченому конкретний вид та розмір покарання та звільнив від призначеного покарання, а не від покарання взагалі, як передбачає ч. 5 ст. 74 КК України.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 ставиться питання про скасування вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2024 року. Просить закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вирок суду є незаконний у зв`язку з невідповідністю висновків суду викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, а докази на яких ґрунтується ухвалений обвинувальний вирок є сумнівними, оскільки суд першої інстанції не дослідив постанову слідчого від 30.03.2018, не повно дослідив висновок СМЕ №104/206 від 20.03.2018, виписку з медичної картки стаціонарного хворого №630 МКЛ ШМД, також суд не дослідив ухвалу Вінницького міського суду від 09.02.2018 про надання тимчасового дозволу документів МКЛ ШМД, не було досліджено протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, не повно дослідив висновок судової автотехнічної експертизи та інші докази.

Позиції учасників судового провадження.

До початку апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 подав письмове клопотання про скасування вироку, звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження на цій підставі. Також просив залишити без розгляду цивільний позов.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали заявлене клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого та з цих же підстав просив частково задовольнити апеляційну скар7ну прокурора.

Потерпіла та її представник будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду в судове засідання не з`явились, та така обставина відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає апеляційному розгляду.

Мотиви суду.

Заслухавши заявлене клопотання, думку інших учасників, дослідивши матеріали провадження, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави в особі відповідного суду від офіційного осуду, призначення покарання та визнання судимою особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у випадках, передбачених КК та у порядку, встановленому КПК.

Застосування інституту давності обумовлене зменшенням суспільної небезпечності кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила внаслідок спливу певного проміжку часу.

Строк давності це передбачений ст. 49 КК певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Чинний п. 3 ч. 1 ст. 49 КК передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку (ст. 285 КПК).

Згідно з частинами 1, 4 ст. 286 КПК звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 3 ст. 288 КПК).

Згідно зі ст. 417 КПК суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності.

Слід звернути увагу на те, що імперативний обов`язок звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності покладено на суд, а не на підозрюваного, обвинуваченого чи захист, які мають право заявити відповідне клопотання.

Виходячи з аналізу зазначених норм кримінального процесуального права, суд має обов`язок відповідно до положень ст. 285 КПК роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності те, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

У даному провадженні установлено, що ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за вчинення якого законом передбачено можливість призначення найбільш суворого покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років.

Згідно висунутого обвинувачення, кримінальне правопорушення вчинено 17.01.2018, тобто на момент апеляційного провадження спливли строки, передбачені ст. 49 КК України, що є правовою підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 49 КК України у порядку, передбаченому КПК України, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

У зв`язку із закриттям кримінального провадження заявлений потерпілою ОСОБА_10 цивільний позов необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст. 284, 404, 405, 407, 417, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 зі змінами та доповненнями та обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000226, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2018 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України скасувати.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000226, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2018 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 до ОСОБА_8 , ПАТ «Страхової Компанії «Провідна» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: