Справа № 132/2882/24
Провадження1-в/132/57/24
УХВАЛА

Іменем України

14 листопада 2024 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

Начальника Калинівського відділу

Хмільницької окружної прокуратури

Вінницької області ОСОБА_3 ,

Засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Калинівка подання в.о. начальника Хмільницького районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_5 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , засудженого 06 травня 2024 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладеними обов`язками суду відповідно до п. п.1,2 ч.1 ст.76 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В.о. начальника Хмільницького районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_5 звернулась до суду з поданням про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відносно засудженого ОСОБА_4 .

В обґрунтування подання зазначає, що ОСОБА_4 засуджений 06 травня 2024 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладеними обов`язками суду відповідно до п. п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Згідно вироку Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.05.2024, сума заподіяних збитків завданих ОСОБА_6 становлять 1492 грн 33 коп.

09.08.2024 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, яким встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону №1449-VІ від 04.06.2009 у 2023 році на час, до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_4 діяння, викрадення чужого майна вважалася дрібною крадіжкою, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян для працездатних осіб до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (соц.пільга).

Отже, вчинене ОСОБА_4 правопорушення кваліфікується як дрібне викрадення чужого майна і відноситься до адміністративних правопорушень, за які передбачені такі адміністративні стягнення: накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Тому звертається до суду з поданням про приведення вироку Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.05.2024 у відповідність до вимог закону.

В судове засідання представник заявника не з`явився, однак від в.о. начальника Хмільницького районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_5 надійшла заява до суду про розгляд подання у її відсутність та без фіксації судового засідання технічними засобами. Заявлене подання підтримує в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання про приведення вироку Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.05.2024 відносно ОСОБА_4 у відповідність до вимог закону.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив подання задовольнити та звільнити його від призначеного покарання вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.05.2024.

З`ясувавши думку учасників розгляду подання, дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання в.о. начальника Хмільницького районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_5 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відносно ОСОБА_4 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.05.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладеними обов`язками суду відповідно до п. п.1,2 ч.1 ст.76 КК України. Вирок набрав законної сили 18.06.2024 року.

Відповідно до положення КУпАП, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Слід зазначити, що неоподатковиний мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи ( у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2024 року складав 1514 грн ( 3028 грн - розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024 х на 50%). Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1514 х2 = 3028 грн.

Отже, викрадення чужого майна вартістю до 3028,00 грн включно, в 2024 році є адміністративним правопорушенням.

Згідно з ч.1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно вироку Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.05.2024, сума заподіяних ОСОБА_4 збитків завданих потерпілій ОСОБА_6 становлять 1492 грн 33 коп., що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028 грн).

Таким чином, на засудженого ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону країни № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, і яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Разом з тим, вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст. 536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369, 372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання подання в.о. начальника Хмільницького районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_5 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відносно ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , засудженого 06 травня 2024 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладеними обов`язками суду відповідно до п. п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, звільнити на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від призначеного покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів після її проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_1