1-в/205/402/24
16 серпня 2024 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
Секретаря судового засідання - ОСОБА_2
представника ДВК№89 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому виїзному засіданні в приміщенні ДУ «Дніпровська ВК №89» клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого, про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -
ОСОБА_5 засуджений вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 70 ч. 1, ст. 70 ч. 4, ст. 72 ч. 5 ст. 71 ККУ до 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Початок строку: 31.12.2021 року Кінець строку 09.07.2025 року.
У своєму клопотанні засуджений ОСОБА_5 просить звільнити його умовно-достроково, оскільки вважає, що довів своє виправлення.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 своє клопотання підтримав, та просив суд звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково.
В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого посилаючись на те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, крім того, останній раніше звільнявся від подальшого відбування покарання умовно-достроково, проте знову вчинив злочин, то вбачається, що засуджений не став на шлях виправлення та своєю поведінкою у повній мірі не довів свого виправлення.
В судовому засіданні представник ДВК №89 відніс розгляд клопотання засудженого на розсуд суду.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши представника ДВК №89, думку самого засудженого, враховуючи думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку та ставлення до праці за весь час відбування покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 , останній раніше неодноразово судимий. Наразі, відбуває покарання за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 70 ч. 1, ст. 70 ч. 4, ст. 72 ч. 5 ст. 71 ККУ до 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Суд враховує також ту обставину, що засуджений вже був неодноразово засуджений до позбавлення волі, знову вчинив кримінальне правопорушення та був засуджений, крім того, до засудженого вже застосовувалось звільнення від відбування покарання з випробуванням і умовно-дострокове звільнення. Зазначене свідчить про стійку тенденцію засудженого на систематичне вчинення злочинів та небажання ставати на шлях перевиховання та виправлення, а також про неефективність застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Так, відповідно до характеристики, наданої засудженому встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 09.06.2021 року. Під час утримання в ДУ «Бахмутська УВП (№6)» з 09.06.2021 характеризувався негативно. Допустив 4 (чотири) порушення режиму утримання, з приводу чого 4 (чотири) рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Заохочень не отримував.
3 04.02.2022 року відбував покарання в Державній установі «Селидівська виправна колонія (№82)», де характеризувався посередньо. Заохочень та стягнень не мав.
3 15.04.2022 року відбував покарання в Державній установі «Одеська виправна колонія (№14)», де характеризувався наступним чином. З початку допустив 2 (два) порушення режиму відбування покарання, за що 2 (два) рази був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, після проведеної з ним індивідуально-виховної роботи змінив свою поведінку в кращий бік, став приймати участь у роботах з благоустрою установи, за що був 1 (один) раз заохочений.
25.09.2023 року прибув до державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)». Де наразі проходить курс лікування від туберкульозу та характеризується наступним чином. Має зразкову поведінку, сумлінно ставиться до виконання покладених на нього обов`язків з підтримки належного санітарного стану та комунально-побутових умов у відділенні в рамках добровільної участі у санітарно - побутовій самодіяльній секції відділення. за що має 2 (два) заохочення правами начальника установи. Режим відбування покарання не порушує, стягнень не має. По відношенню до представників адміністрації стриманий, тактовний. По відношенню до засуджених не конфліктний. Підтримує стосунки із засудженими здебільшого позитивної спрямованості. Індивідуальний план соціально - виховної роботи виконує, заходи виховного характеру відвідує, робить належні висновки. Приймає активну участь у роботі самодіяльних секцій відділення, є членом санітарно - побутової секції. За характером: спокійний, не завжди наполегливий. В розмовах не відвертий.
Підлягав застосуванню статті 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким - 29.02.2024 року. Рішенням адміністративної комісії установи від 13.03.2024 року засудженому було відмовлено у направлені матеріалів до суду, як такому, що не став на шлях вправлення.
Підлягав застосуванню статті 81 КК України щодо умовно - дострокового звільнення від відбування покарання - 02.07.2024 року. Рішенням адміністративної комісії установи від 10.07.2024 року засудженому було відмовлено у направлені матеріалів до суду, як такому, що не довів своє виправлення.
На підставі проведеної оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення засудженими до позбавлення волі, затвердженої Наказом міністерства Юстиції №4121/5 від 27.11.2020 року засудженому встановлено середній ризик ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення.
Суд також звертає увагу, що за змістом п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України неухильне додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання даного обов`язку є лише одним з критеріїв, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.
Отже, бездоганної поведінки засудженого протягом усього строку відбування покарання судом не встановлено, оскільки факт, того, що засуджений виконує свої прямі обов`язки та претензій з боку працівників установи до нього немає, свідчить лише про те, що останній виконує їх на підставі закону, оскільки це є прямим обов`язком всіх засуджених, а умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, каяття у скоєному злочині, а в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Отже, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області.
Суд зазначає, що позитивні зміни у поведінці засудженого мають місце, однак за вказаних обставин суд не може зробити висновок, що такі зміни є сталі та незворотні та що засуджений виправився.
Таким чином, оцінивши у сукупності досліджені докази, зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що засуджений не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а тому у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовляє.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_6