Провадження № 1-кс/205/1205/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограду Дніпропетровської області, громадянина України, українця, має вищу освіту, працює у ТОВ «Петрікор Вайн» на посаді комерційного директора, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 22 травня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2024 року до слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане клопотання, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмові з ОСОБА_7 , посилаючись на тісні зв`язки зі службовими особами КУ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради, які уповноважені встановлювати особі інвалідність, згідно з п.п. а п. 2 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» та примітки до ст. 369-2 КК України є службовими особами, уповноваженими на виконання функцій держави, запевнив, що має можливість, здійснити незаконний вплив на прийняття службовими особами рішень щодо встановлення особі інвалідності, вказане рішення у подальшому вплине на виключення із військового обліку. У невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 22 травня 2024 року (більш точний час під час досудового розслідування не надалось за можливе встановити) у ОСОБА_6 , виник умисел на отримання неправомірної вигоди для себе від ОСОБА_7 за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функції держави, а саме на службових осіб КУ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради щодо встановлення особі інвалідності, яке вподальшому вплине на виключення із військового обліку, за наступних обставин. ОСОБА_6 , маючи у користуванні мобільний телефон через меседжер «Viber» почав здійснювати переписку з ОСОБА_7 з приводу мобілізації. Під час спілкування ОСОБА_6 з метою отримання неправомірної вигоди для себе, запевнив ОСОБА_7 про наявність зв`язків зі службовими особами КУ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради, а також про можливість за неправомірну вигоду у розмірі 9 000 доларів США вплинути на прийняття рішення службовими особами КУ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради щодо вирішення питання про визнання дружини ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особою з інвалідністю, що у подальшому стане підставою виключення з військового обліку ОСОБА_7 . При цьому, ОСОБА_7 , не маючи інших варіантів ухилитися від загальної мобілізації, погодився на незаконну пропозицію ОСОБА_6 надати йому неправомірну вигоду. Реалізуючи свій злочинний умисел в ході зустрічі, яка відбулась 11 жовтня 2024 року близько 13.00 години поблизу торгівельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом словесного переконання, апелюючи своїми зв`язками серед службових осіб КУ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради отримав від ОСОБА_7 для себе неправомірну вигоду у розмірі 9 000 доларів США, за вплив на прийняття рішення службовими особами КУ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради щодо вирішення питання про визнання дружини ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особою з інвалідністю, що у подальшому стане підставою виключенням з військового обліку ОСОБА_7 .

Таким чином умисні дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразились в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, кваліфікуються за ч. 2 ст. 369-2 КК України.

11 жовтня 2024 року СВ ВП № 3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Прокурор у судовому засіданні вказане клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими причини та підстави, викладені у клопотанні, та просив слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово відносно підозрюваного.

Підозрюваний у судовому засіданні та його захисник, заперечуючи проти вказаного клопотання з мотивів не доведеності прокурором відповідних ризиків своєї поведінки, просили слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки він має малолітню дитину, зобов`язаний забезпечувати сім`ю, дружина і матір є особами з інвалідністю, працевлаштований і має працювати.

Заслухавши підозрюваного та його захисника, прокурора, дослідивши клопотання і матеріали наглядового провадження, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурором в обґрунтування підозри подані такі докази: протокол допиту в якості свідка ОСОБА_7 від 07 червня 2024 року; доручення про проведення слідчих дій; протокол огляду від 16 липня 2024 року за участю ОСОБА_7 ; протокол огляду від 09 жовтня 2024 року за участю ОСОБА_7 ; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 09 жовтня 2024 року; протокол огляду, копіювання та вручення грошових коштів від 11 жовтня 2024 року; протокол обшуку автомобіля PORSCHE PANAMERA, держномер НОМЕР_1 , білого кольору з vin НОМЕР_2 , 2014 року випуску, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; постанову про перекваліфікацію кримінального правопорушення; протокол затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України від 11 жовтня 2024 року; постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання; повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 .

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbelland Hartleyv. theUnited Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

Вказані вище докази у їх сукупності дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення названого кримінального правопорушення. Адже зі змісту абсолютно всіх доказів наданих слідчому судді, вбачається наявність обставини щодо знаходження 11 жовтня 2024 року підозрюваного поблизу будинку 1-А по бульвару Зоряному, що у м. Дніпрі, та отримання грошових кошти від свідка ОСОБА_7 , сторонами не спростовувалася.

Також слідчий суддя бере до уваги конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному правопорушенні. Вищевказані обставини у повній мірі вказують саме на відсутність будь-яких стримуючих факторів, які б переконували слідчого суддю в тому, що підозрюваний не буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не повноважний оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Встановлено, що підозрюваний має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та офіційно працює у ТОВ «Петрікор Вайн» на посаді комерційного директора, дитина навчається у школі м. Києві.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідка. Таким чином не можна ототожнювати мету запобіжного заходу, який застосовується до особи, із покаранням за вчинення злочину, якщо вина підозрюваного у скоєнні останнього буде доведена у передбаченому законом порядку.

У даному випадку, слідчий суддя вважає, що саме заборона залишати житло цілодобово забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та виключить можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, не підлягає застосуванню запобіжний захід, такий як особисте зобов`язання, виходячи з тяжкості інкримінованого правопорушення.

Згідно з ч.ч. 1-2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, у тому числі забезпечить як право підозрюваного на свободу, так і повністю буде запобігати ризикам, доведеним прокурором, та забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Також слідчий суддя вважає за необхідне одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово строком на 60 (шістдесят) діб, покласти на підозрюваного передбачені у ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки, зокрема, прибувати до кабінету слідчого за вимогою слідчого, прокурора; заборони підозрюваному залишати житло цілодобово; утриматись від спілкування зі свідком у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях; не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 15 години 24 хвилин 10 грудня 2024 року, заборонивши останньому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово.

У період дії запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: 1) прибувати до кабінету слідчого за вимогою слідчого, прокурора; 2) заборони підозрюваному залишати житло цілодобово; 3) утриматись від спілкування зі свідками, за винятком їх участі в процесуальних діях; 4) не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомити слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця мешкання.

Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1