УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 12.07.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000390 від 10.05.2024,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшла вказана скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого ОСОБА_4 Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві від 12.07.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000390 від 10.05.2024.

В обґрунтування скарги вказав, що постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 12.07.2024 року в відмовлено у визнанні його (та іншого заявника) потерпілим у кримінальному провадженні № 0000390 від 10.05.2024 р.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні даних, які б вказували, що ОСОБА_3 завдано будь-яку шкоду, не встановлено.

Однак, оскаржувана постанова зазначеним вимогам не відповідає, оскільки винесена без будь-якого аналізу фактичних обставин справи та належного обґрунтування.

Враховуючи, що кримінальне провадження розслідується, зокрема, й по факту штучного створення доказів його причетності до вчинення особливо тяжких злочинів, то абсолютно безсумнівним є факт, що ОСОБА_3 завдано моральної шкоди, яка полягає в публічному підриві з боку працівників правоохоронних органів його авторитету, як судді, незаконному притягненню його до кримінальної відповідальності на підставі сфальсифікованих доказів та публічному порушенні принципу презумпції невинуватості.

Таким чином, уважає, що в даному кримінальному провадженні він являється потерпілим в силу закону.

Проте слідчий вказаним обставинам жодної оцінки не надав та не дотримався засад неухильного застосування належної правової процедури до кожного учасника кримінального провадження (ст. 2 КПК України). Також на порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий не дослідив обставини кримінального провадження, не надав їм належну правову оцінку та не забезпечив прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже вказане рішення слідчого, викладене у постанові, уважає незаконним та необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню. ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, просив розгялдати скаргу без його участі, скаргу підтримує.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні скарги, виходячи із такого.

Як убачається з матеріалів скарги ОСОБА_3 оскаржує постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 12.07.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000390 від 10.05.2024.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.08.2024 року за скаргою іншого заявника - ОСОБА_5 вже скасована постанова слідчого ОСОБА_4 . Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві від 12.07.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000390 від 10.05.2024. (справа № 761/27828/24).

Отже, оскільки подана ОСОБА_3 скарга на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 12.07.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000390 від 10.05.2024, яка вже була розглянута по суті слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва 05.08.2024 року, наведене свідчить про відсутність предмету оскарження на час розгляду скарги.

Відповідно до ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесенні на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Виходячи з таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 12.07.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000390 від 10.05.2024.

Крім того, необхідно вказати, що вимоги ОСОБА_3 , які містять направлені додаткові пояснення в даній скарзі, про скасування нової постанови слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві від 22.08.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000390 від 10.05.2024, в даному провадженні за скаргою від 25.07.2024 року задоволенню не підлягають, оскільки вони стосуються іншого рішення, виходять за межі поданої скарги, є окремим предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України. При цьому як убачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 з даного питання зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України не звертався.

На підставі викладеного, керуючись 303, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 12.07.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000390 від 10.05.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1