Справа № 366/3291/24
Провадження № 1-кс/366/377/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2024 смт. Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000162, відомості про яке внесено в ЄРДР 26.10.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Зимогір`я Луганської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

06.11.2024 до суду надійшло зазначене клопотання.

Перевіривши клопотання на відповідність вимогам КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про його повернення слідчому з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

У свою чергу, відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Аналіз наведених положень кримінального процесуального закону дає підстави стверджувати, що слідчий, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження та вважає за необхідне ініціювати перед слідчим суддею питання про застосування до підозрюваного, зобов`язаний скласти відповідне клопотання та погодити його з процесуальним прокурором, визначеним керівником органу прокуратури.

Проте, з поданого слідчим клопотання про застосування запобіжного заходу неможливо встановити, хто саме погодив клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.

У тексті клопотання після зазначення посади, прізвища та ім`я слідчого, який склав клопотання та його підпису, нижче у клопотанні заздалегідь надрукованим текстом зазначено що його погоджує «прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури», проставлений підпис, при цьому не зазначено відомостей про прокурора, який погодив подане слідчим клопотання.

Відсутність таких відомостей позбавляє слідчого суддю можливості перевірити, хто саме погодив клопотання про застосування запобіжного заходу, чи це є взагалі прокурор та чи він входить в склад групи прокурорів у кримінальному провадженні, тобто чи уповноважений він погоджувати клопотання про застосування запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні.

Крім цього, в наданих до клопотання матеріалах кримінального провадження наявна постанова про визначення групи прокурорів та старшого прокурора групи у кримінальному провадженні від 26.10.2024, яка не підписана керівником органу прокуратури.

Як зазначено у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 03.03.2021 у справі № 522/11807/18 (провадження № 51-4687 км 20), відповідно до частин 1, 2 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Отже, визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом.

У свою чергу постанова керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, має відповідати вимогам ст.110 КПК України, у тому числі, постанова прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Таким чином, кримінальний процесуальний закон передбачає обов`язковість винесення керівником відповідного органу прокуратури постанови про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, її відповідність вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у тому числі, щодо підписання службовою особою, яка її прийняла, та долучення постанови до матеріалів кримінального провадження для підтвердження факту наявності повноважень.

Відсутність зазначеної постанови в матеріалах кримінального провадження або її не підписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень.

Така позиція була викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 лютого 2021 року у провадженні №51-4584кмо18(справа № 754/7061/15).

Витяг з ЄРДР не може замінити постанову керівника відповідного органу прокуратури про призначення прокурора або групи прокурорів чи постанову керівника відповідного органу досудового розслідування про призначення слідчого або групи слідчих, які здійснюватимуть повноваження прокурорів чи слідчих у конкретному кримінальному провадженні, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в кримінальному провадженні.

Така позиція узгоджується з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 22.02.2021 у справі № 754/7061/15 (провадження № 51-4584 кмо 18) та висновками Третьої судової палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постановах від 26.01.2024 у справі № 466/9158/14-к (провадження № 51-645 км 18) та від 03.03.2021 у справі № 522/11807/18 (провадження № 51-4687 км 20).

Наведені обставини свідчать проте, що подане слідчим клопотання про застосування запобіжного заходу не відповідає вимогам КПК України.

Кримінальним процесуальним законодавством не визначено, яка саме за формою та змістом має бути постановлена ухвала слідчим суддею (судом) у разі, якщо клопотання про застосування запобіжного заходу подане до слідчого судді без наявності доказів його погодження належним прокурором.

Разом з цим, постановлення слідчим суддею ухвали про повернення клопотання передбачено законом (ч. 3 ст. 151, ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 172, ч. 4 ст. 244, ч. 2 ст. 295-1, ч. 3 ст. 297-3 КПК України).

Крім цього, згідно з п. 10 листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 05.04.2013 № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», після розгляду клопотання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя вправі постановити ухвалу про: 1) задоволення клопотання; 2) відмову у задоволенні клопотання; 3) повернення його для усунення недоліків, якщо клопотання подано слідчому судді без додержання вимог, визначених відповідною нормою КПК.

За змістом ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що постановлення ухвали про повернення цього клопотання не суперечитиме загальним засадам кримінального провадження та відповідатиме його завданням, закріпленим у ст.2 КПК України, при цьому, орган досудового розслідування не буде позбавлений можливості звернутись з таким клопотанням після усунення його недоліків.

У постанові від 12.10.2017 у справі № 757/49263/15-к Верховний Суд України сформулював висновок про те, що в разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч. 3 ст. 309 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити в перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК України. Аналогічні правові позиції викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справах № 237/1459/17 та 243/6674/17-к.

Законність і обґрунтованість рішень слідчого судді, прийнятих на досудовому розслідуванні, може бути забезпечена можливістю їх оскарження в апеляційному порядку. Тому право на оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування, передбачене КПК України, є важливою гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження та процесуальним інструментом виправлення судової помилки на цьому етапі кримінального провадження.

Якщо слідчий суддя постановив ухвалу, яка не передбачена КПК України, апеляційний суд не може відмовити в перевірці її законності

Така правова позиція наведена у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 05.07.2022 у справі № 757/27041/21-к (провадження № 51-3781км21).

Оскільки слідчим суддею постановляється ухвала про повернення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу і постановлення такої ухвали прямо не визначено КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про надання можливості її оскарження в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст.1, 2, 7, 9, 107, 131, 132, 176, 370-372, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000162, відомості про яке внесено в ЄРДР 26.10.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, повернути слідчому.

Роз`яснити слідчому, що повернення клопотання не позбавляє його права на звернення з таким клопотанням до слідчого судді після усунення недоліків, які стали підставою для його повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1