печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника володільців майна - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (), ОСОБА_5 , ТОВ "Інвестохіллс Партнерс Україна" (), ТОВ "Виробничо-Торгова компанія "Промінвестгруп" (), ОСОБА_6 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000580 від 10.07.2024,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (), ОСОБА_5 , ТОВ "Інвестохіллс Партнерс Україна" (), ТОВ "Виробничо-Торгова компанія "Промінвестгруп" (), ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000580 від 10.07.2024.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що Управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000580 від 10.07.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.07.2024 у справі №757/32874/24-к накладено арешт, зокрема, на корпоративні права із забороною розпорядження ними, а також заборонити будь-яким державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним реєстраторам відділів Державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам (Центральному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Київ) та іншим), Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, нотаріусам, акредитованим суб`єктам проводити реєстраційні дії по внесенню записів та змін, пов`язаних із зміною керівника юридичної особи, місцезнаходження юридичної особи, зміною підписантів юридичної особи, вносити будь-які інші зміни в статутні документи юридичної особи, а також вчиняти будь - які інші реєстраційні дії, в тому числі здійснювати реєстрацію, перереєстрацію, скасування реєстрації та вносити будь-яку інформацію до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, а також Державній реєстраційній службі України, Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку, іншим органам державної влади, ПАТ «Національний депозитарій України» (), іншим депозитарним установам здійснювати державну реєстрацію змін (інші дії), пов`язаних зі зміною корпоративних прав (часток) у статутному капіталі зазначених юридичних (фізичних) осіб, зміною акціонерів (власників акцій), а також здійснювати державну реєстрацію змін (інші дії), пов`язаних зі зміною власників усього зазначеного майна щодо наступних юридичних осіб:

- корпоративні права ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (код ЄДРІІОУ 41264766) на суму 72 000 000 грн, що становить 100 % статутного капіталу зазначеного товариства, 0,0972 % (70 000 грн) якого належить ОСОБА_5 , коли 99,90 % (71 930 000 грн) ТОВ «Інвестохіллс Партнере Україна» (42554108) кінцевими бенєфіціарами (контролерами) якого через «ІНВЕСТОХІЛЛС ПАРТНЕРС ЛТД» (Кіпр, Республіка Кіпр, місто Лімасол, вулиця Крінон, будинок 16 ) є ОСОБА_7 (25 %) та ОСОБА_8 (75 %);

- корпоративні права ТОВ «Виробничо-торгова компанія «Промінвестгруп» () на суму 1 000 грн, що становить 100 % статутного капіталу зазначеного товариства, які належать ОСОБА_6 .

Вважає, що арешт накладено слідчим суддею передчасно та необгрунтовано.

Вказує, що слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів. При цьому, слідчим суддею не відображено у мотивувальній частині ухвали негативних наслідків у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт корпоративних прав. Зазначає, що вказаний висновок суду передчасний, надуманий, вигаданий та не підтверджений жодними доказами та доводами сторони обвинувачення.

Корпоративні права, а саме частки статутному капіталі ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» () та ТОВ «Виробничо-торгова компанія «Промінвестгруп» (), їх набуття ОСОБА_5 , ТОВ «Інвестохіллс Партнере Україна» (42554108). ОСОБА_6 у власність жодним чином не пов`язане з обставинами, які є предметом розслідування в межах кримінального провадження №0000580 від 10.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 366 КК України. Накладений арешт застосований щодо юридичної особи, посадові особи (учасники, засновники) якої не мають жодного процесуального статусу у вказаному кримінальному провадженні. При цьому, арештовані корпоративні права у статутному капіталі ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» () та ТОВ «Виробничо-торгова компанія «Промінвестгруп» () були отриманні на законних правових підставах під час здійснення законної господарської діяльності.

Вказує, що прокурором у клопотанні не було зазначено, яким критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України, відповідають корпоративні права та частки у статутному капіталі ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» () та ТОВ «Виробничо-торгова компанія «Промінвестгруп» (), щоб вони могли бути визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Також жодним чином не було доведено, що частки у статутному капіталі ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» () та ТОВ «Виробничо-торгова компанія «Промінвестгруп» () могли бути набуті кримінально протиправним шляхом та отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто їх відповідність критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Правова оцінка процедурі звернення стягнення на майно ТОВ «Комплексу Агромарс» з боку кредиторів, у т.ч. ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» та ТОВ «ВТК «ПРОМІНВЕСТГРУП», в рахунок погашенню боргу, надана господарським судом в межах розгляду справи №910/15043/21 про банкрутство та інших судових процесах.

Зокрема, обставини щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу ТОВ «ВТК «ПРОМІНВЕСТГРУП» за визначеною у договорі ціною досліджено судом та їм надана правова оцінка в мотивувальній частині ухвали Господарського суду міста Києва від 20.03.2023, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 та постановою Верховного суду від 01.10.2023 у справі № 910/15043/21, що можливо трактувати як приюдицію.

Так, Верховний суд у постанові від 11.10.2023 у справі №910/15043/21, відхиляючи касаційну скаргу ТОВ «Комплекс Агромарс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2023, визначив наступне:

« між TOB «ФК «Інвестохіллс Веста» і TOB «ВТК «Промінвестгруп» було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна б/н від 06.05.2021 про продаж (передачу у власність) ТОВ «ВТК «Промінвестгруп» земельної ділянки, кадастровий номер: :04:060:0011, площею 1,8 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, село Плюти, "Лісовий" житловий масив, за реєстраційним №1477.

Водночас, заявник касаційної скарги наголосив, що, згідно зі змістом звіту про оцінку майна від 29.10.2022, ринкова вартість земельної ділянки кадастровий номер №:04:060:0011 складає 60 034 680,00 грн. Отже, за твердженнями кредитора, до нього перейшли права кредитора за Кредитним договором №135-6010/16-КЮ від 22.07.2016р. на суму 60 034 680,00 грн.

Положеннями ст. 11 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки (частина перша). У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням (частина друга).

Частиною 3 ст.42 Закону України "Про іпотеку" визначено зокрема, що майновий поручитель може виконати основне зобов`язання за боржника з наслідками, аналогічними вищенаведеним. Цією нормою також передбачено, що майновий поручитель, який виконав основне зобов`язання повністю або в частині, має право вимагати від боржника відшкодування сплаченої майновим поручителем суми.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, на підставі договору купівлі- продажу нерухомого майна від 06.05.2021, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» було передано у власність ТОВ "ВТК "Промінвестгруп" предмет іпотеки - земельну ділянку, кадастровий номер: :04:060:0011, площею 1,8 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового і будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: Київська область, Обухівський район, село Плюти, "Лісовий" житловий масив.

Відповідно до п.1.2 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 06.05.2021р., згідно з висновком про вартість майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Ніка-Експерт", ринкова вартість станом на 05.05.2021 склала 11 107 100,00 грн.

Пунктом 2.1 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 06.05.2021р. визначено, що ціна нерухомого майна, яке відчужується за цим договором, становить 11 107 100,00 грн. без ПДВ.

З наведених обставин, в оскаржуваних судових рішеннях вказано, що матеріалами справи підтверджується продаж земельної ділянки, кадастровий номер: :04:060:0011, площею 1,8 га, яка виступала предметом іпотеки за Договором іпотеки №135-6010/16-1105 від 19.11.2016, за ціною 11 107 100,00 грн.

Відповідно до положень абз. 3 ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

З урахуванням тих обставин, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 06.05.2021р., ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» було передано у власність ТОВ "Виробнича-торгова компанія "Промінвестгруп" предмет іпотеки за ціною в 11 107 100.00 грн, колегія суддів суду касаційної інстанції, з урахуванням положень ч. 2 ст. 11. абз. 3 ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», дійшла висновку про правомірність визнання судами

попередніх інстанцій переходу до іпотекодавця права вимоги за Кредитним договором

№135- 6010/16-КЮ від 22.07.2016р. на суму 11 107 100,00 гри., тобто в межах фактично

погашеної суми боргу за рахунок предмета іпотеки.

Посилання заявника касаційної скарги на ті обставини, що згідно зі змістом

звіту про оцінку майна від 29.10.2022р., ринкова вартість земельної ділянки

кадастровий номер №:04:060:0011 складає 60 034 680,00 гри., а тому, за

твердженнями кредитора, до неї перейшли права кредитора за Кредитним договором

№135-6010/16-КЮ від 22.07.2016р. на суму 60 034 680,00 гри, є необгрунтованими,

оскільки у даному випадку задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок майна

Скаржника відбулося саме шляхом укладення іпотекодержателем договору купівлі-продажу предмета іпотеки у якому визначена відповідна ціна, а не приміром набуття

іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до положень ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його

недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З урахуванням того, якими саме доказами Скаржник обґрунтовував те, що до нього

перейшли права кредитора за Кредитним договором №135-6010/16-КЮ від 22.07.2016р. па

суму 60 034 680,00 грн, можна констатувати, що вказані аргументи прямо суперечать

положенням ст. 204 ЦК України.

За таких обставин, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів

попередніх інстанцій про те, що слід визнати вимоги заявника касаційної скарги до

боржника на суму 11 107 100,00 грн., тобто в межах фактично погашеної суми боргу за

Кредитним договором №135- 6010/16-КЮ від 22.07.2016р. за рахунок предмета іпотеки задоговором іпотеки №135-6010/16-1105 від 19.11.2016. ».

Тобто питання щодо ціни договору (вартості об`єктів нерухомого майна) було

предметом розгляду справи №910/15043/21.

Таким чином посилається на те, що в даному випадку доводи сторони обвинувачення зводяться до незгоди із рішенням (постановою) Верховного суду у склад колегії Касаційного господарського суду від 11.10.2023 у справі №910/15043/21 та наданою позитивною правовою оцінкою щодо ціни договорів, за якими звернуто стягнення на предмет іпотеки та застави.

Вважає, що арешт на корпоративні права та частки у статутному капіталі ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» () та ТОВ «Виробничо-торгова компанія «Промінвестгруп» () є протиправним та незаконним та порушує закріплений ст. 41 Конституції України принцип непорушності права приватної власності, а відтак вважав необхідним його скасувати.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з наведених підстав. Одночасно зазначив, що арешт є передчасним, оскільки в мотивувальній частині ухвали зазначені загальні фрази, що ОСОБА_9 контролює товариства, на корпоративні права яких накладено оскаржуваний арешт, але це не підтверджено жодним доказом.Вказує, що основна думка органу досудового розслідування, це те, що було звернення стягнення на предмет іпотеки ніби то за заниженою вартістю (ніби то висновок експерта), але це є безпідставним, оскільки є висновок оцінщика. До того ж, головним є те, що одна із сторін - власник птахофабрики оскаржили до Господарського суду ці доводи (потерпілі сторони), але в суді ці доводи не знайшли свого підтвердження (йому було відмовлено у визнанні цього правочину недійсним). Також зазначив, що Господарський суд визнав обгрунтованим борг по кредиту, який птахофабрика не покрила.

Щодо визнання арештованого майна речовим доказом, адвокат послався на те, що рішення про таке, що зазначене в ухвалі, є передчасним та корпоративні права фінансових компаній не мають відношення до договору купівлі-продажу, арешт може бути накладений на нерухоме майно, а не на корпоративні права. Тому вважав, що арешт накладено безпідставно, в ухвалі не вказано, чому його взагалі накладено. Вказує, що в витягах з ЄДРПОУ, які він долучив до матеріалів клопотання, з моменту створення компаній, майно яких арештоване, не було ніякого ОСОБА_9 в засновниках.

Також, в рішеннях Господарського суду, яким вже досліджувався факт цих взаємовідносин, сторона, яка програла всі рішення господарських судів, ініціювала ЄРДР та це кримінальне провадження. Тому, просив скасувати арешт і заборону вчиненні реєстраційних дій відносно корпоративних прав вказаних суб`єктів господарської діяльності.

Прокурор в судовому засіданні підтримав свої письмові заперечення, просив відмовити у задоволенні клопотання, при цьому послався на обставини досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Зауважив, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 це два брати агробізнесмени, які є підозрюваними у кримінальному провадженні, а також в провадженні БЕБ. Навів обставини здійснення заволодіння в тому числі активами комплексу «Агромарс». Зазначив, що серед переліку товариств, які використовувались у злочинній діяльності, були і ці товариства. Арешт на корпоративні права вказаних юридичних осіб накладено законно і обгрунтовано, підстав для скасування арешту майна не має. Досудове розслідування триває, тому існує необхідність у подальшому арешті корпоративних прав вказаних юридичних осіб.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, матеріали за запереченнями прокурора, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000580 від 10.07.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.07.2024 у справі №757/32874/24-к накладено арешт, зокрема, на корпоративні права із забороною розпорядження ними, а також забороною вчиненні будь-яких реєстраційних дій по внесенню записів та змін, пов`язаних із зміною керівника юридичної особи, місцезнаходження юридичної особи, зміною підписантів юридичної особи, вносити будь-які інші зміни в статутні документи юридичної особи, а також вчиняти будь - які інші реєстраційні дії, в тому числі здійснювати реєстрацію, перереєстрацію, скасування реєстрації та вносити будь-яку інформацію до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, а також Державній реєстраційній службі України, Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку, іншим органам державної влади, ПАТ «Національний депозитарій України» (), іншим депозитарним установам здійснювати державну реєстрацію змін (інші дії), пов`язаних зі зміною корпоративних прав (часток) у статутному капіталі зазначених юридичних (фізичних) осіб, зміною акціонерів (власників акцій), а також здійснювати державну реєстрацію змін (інші дії), пов`язаних зі зміною власників усього зазначеного майна щодо наступних юридичних осіб:

- корпоративні права ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (код ЄДРІІОУ 41264766) на суму 72 000 000 грн, що становить 100 % статутного капіталу зазначеного товариства, 0,0972 % (70 000 грн) якого належить ОСОБА_5 , коли 99,90 % (71 930 000 грн) ТОВ «Інвестохіллс Партнере Україна» (42554108) кінцевими бенєфіціарами (контролерами) якого через «ІНВЕСТОХІЛЛС ПАРТНЕРС ЛТД» (Кіпр, Республіка Кіпр, місто Лімасол, вулиця Крінон, будинок 16) є ОСОБА_7 (25 %) та ОСОБА_8 (75 %);

- корпоративні права ТОВ «Виробничо-торгова компанія «Промінвестгруп» () на суму 1 000 грн, що становить 100 % статутного капіталу зазначеного товариства, які належать ОСОБА_6 .

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (), ОСОБА_5 , ТОВ "Інвестохіллс Партнерс Україна" (), ТОВ "Виробничо-Торгова компанія "Промінвестгруп" (), ОСОБА_6 права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна, як володільця майна, на яке йде посилання, серед іншого, в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 25.07.2024.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.07.2024 при накладенні арешту слідчий суддя прийшов до висновку, що надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 366 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважав необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважав наявними передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

Вирішуючи клопотання адвоката про скасування арешту, слідчий суддя виходить з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також за умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в постанові № 4 від 07.02.2014 «Про узагальнення судової практики розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження», арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб. Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним. З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Так, із фабули кримінального провадження проведеним досудовим розслідуванням установлено, що у ході досудового розслідування встановлено, що учасники стійкого злочинного об`єднання - організованою групи, до складу якої входить ОСОБА_10 та ОСОБА_11 через групу пов`язаних компаній (компанії у яких вони є кінцевим бенефіціарами або через пов`язаних у спільній діяльності), зокрема ТОВ «Інтер Вей Капітал», ТОВ «Фінансова компанія «Вінстар», ТОВ «Компанія «Октант», ТОВ «Олімп Фінанс Груп», DNIPRO AGRO ALLIANCE LIMITED та інших, розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» (02094, м. Київ, вул. Пожарського, 3, ідентифікаційний номер 30160757) арбітражна керуюча ОСОБА_12 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1744 від 10.11.2015), інші арбітражні керуючі, які є розпорядниками майна/керуючими санацією/ліквідаторами ТОВ «Завод Київкомбікорм», ТОВ «Бориспільский комбікормовий завод» та ТОВ «Курганський бройлер», судді та працівники правоохоронних органів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, керуючись виниклим корисливим мотивом, розуміючи відсутність законних прав, повноважень, не ставлячи за мету дійсне відновлення платоспроможності ТОВ «Комплекс Агромарс», ТОВ «Завод Київкомбікорм», ТОВ «Бориспільский комбікормовий завод» та ТОВ «Курганський бройлер», із підробленням документів, внесення до них відомостей які не відповідають дійсності, заволодівають чужим майном в особливо великих розмірах, а саме активами ТОВ «Комплекс Агромарс» та інших пов`язаних компаній, які входять у холдинг.

Як свідчать матеріали клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (), ОСОБА_5 , ТОВ "Інвестохіллс Партнерс Україна" (), ТОВ "Виробничо-Торгова компанія "Промінвестгруп" (), ОСОБА_6 , правова оцінка процедурі звернення стягнення на майно ТОВ «Комплексу Агромарс» з боку кредиторів, у т.ч. ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» та ТОВ «ВТК «ПРОМІНВЕСТГРУП», в рахунок погашенню боргу, надана господарським судом в межах розгляду справи №910/15043/21 про банкрутство та інших судових процесах.

Зокрема, обставини щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу ТОВ «ВТК «ПРОМІНВЕСТГРУП» за визначеною у договорі ціною досліджено судом та їм надана правова оцінка в мотивувальній частині ухвали Господарського суду міста Києва від 20.03.2023, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 та постановою Верховного суду від 01.10.2023 у справі № 910/15043/21, що можливо трактувати як приюдицію.

Суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що слід визнати вимоги заявника касаційної скарги до боржника на суму 11 107 100,00 грн., тобто в межах фактично погашеної суми боргу за Кредитним договором №135- 6010/16-КЮ від 22.07.2016р. за рахунок предмета іпотеки за договором іпотеки №135-6010/16-1105 від 19.11.2016. ».

Тобто питання щодо ціни договору (вартості об`єктів нерухомого майна) було

предметом розгляду справи №910/15043/21.

Як свідчать матеріали за клопотанням, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не притягуються як і посадові особи ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (), ТОВ "Інвестохіллс Партнерс Україна" (), ТОВ "Виробничо-Торгова компанія "Промінвестгруп" (), і статусом підозрюваних в даному кримінальному провадженні не наділені, як на момент накладення арешту, так і на момент розгляду клопотання про скасування арешту.

Жодних подій чи обставин, які б вказували на причетність ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (), ОСОБА_5 , ТОВ "Інвестохіллс Партнерс Україна" (), ТОВ "Виробничо-Торгова компанія "Промінвестгруп" (), ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, по якому здійснюється досудове розслідування, не має, повідомлення про підозру у вчиненні злочину ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та посадовим особам ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (), ТОВ "Інвестохіллс Партнерс Україна" (), ТОВ "Виробничо-Торгова компанія "Промінвестгруп" () не оголошено. Зазначені доводи належними, допустими та достатніми в розумінні положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України доказами прокурором в судовому засіданні не спростовані. Так, слідчому судді не надано доказів, які б свідчили про протилежне.

Що стосується визнання арештованого майна речовим доказам в кримінальному провадженні, то слідчий суддя погоджується з запереченнями заявника, що арештоване майно не підпадає під визначення речових доказів в кримінальному провадженні згідно ст.98 КПК України, оскільки органом досудового розслідування на даний час не представлено слідчому судді докази того, що майно набуто кримінально протиправним шляхом або отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, яке б виправдовувало таке подальше обтяження майна.

Підсумовуючи викладене, враховуючи, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та посадові особи ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (), ТОВ "Інвестохіллс Партнерс Україна" (), ТОВ "Виробничо-Торгова компанія "Промінвестгруп" (), не є особами, стосовно яких здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, про підозру у вчиненні злочину їм не оголошено, що виключає можливість накладення арешту на його майно з підстав визначених ч. ч. 4, 5, 6 ст. 170 КПК України, а також з огляду на зміст ухвали Господарського суду міста Києва від 20.03.2023, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 та постановою Верховного суду від 01.10.2023 у справі № 910/15043/21, - слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у справі обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння особою майном та обумовлювали арешт її майна, а відтак клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (), ОСОБА_5 , ТОВ "Інвестохіллс Партнерс Україна" (), ТОВ "Виробничо-Торгова компанія "Промінвестгруп" (), ОСОБА_6 про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (), ОСОБА_5 , ТОВ "Інвестохіллс Партнерс Україна" (), ТОВ "Виробничо-Торгова компанія "Промінвестгруп" (), ОСОБА_6 від 30.10.2024, задовольнити.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.07.2024 року у справі №757/32874/24-к, на корпоративні права із забороною розпорядження ними, а також заборону будь-яким державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним реєстраторам відділів Державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам (Центральному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Київ) та іншим), Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, нотаріусам, акредитованим суб`єктам проводити реєстраційні дії по внесенню записів та змін, пов`язаних із зміною керівника юридичної особи, місцезнаходження юридичної особи, зміною підписантів юридичної особи, вносити будь-які інші зміни в статутні документи юридичної особи, а також вчиняти будь - які інші реєстраційні дії, в тому числі здійснювати реєстрацію, перереєстрацію, скасування реєстрації та вносити будь-яку інформацію до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, а також Державній реєстраційній службі України, Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку, іншим органам державної влади, ПАТ «Національний депозитарій України» (), іншим депозитарним установам здійснювати державну реєстрацію змін (інші дії), пов`язаних зі зміною корпоративних прав (часток) у статутному капіталі зазначених юридичних (фізичних) осіб, зміною акціонерів (власників акцій), а також здійснювати державну реєстрацію змін (інші дії), пов`язаних зі зміною власників усього зазначеного майна щодо наступних юридичних осіб:

- корпоративні права ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» () на суму 72 000 000 грн, що становить 100 % статутного капіталу зазначеного товариства, 0,0972 % (70 000 грн) якого належить ОСОБА_5 , коли 99,90 % (71 930 000 грн) ТОВ «Інвестохіллс Партнерс Україна» (42554108) кінцевими бенефіціарами (контролерами) якого через «ІНВЕСТОХІЛЛС ПАРТНЕРС ЛТД» (Кіпр, Республіка Кіпр, АДРЕСА_1 ) є ОСОБА_7 (25 %) та ОСОБА_8 (75 %);

- корпоративні права ТОВ «Виробничо-торгова компанія «Промінвестгруп» () на суму 1 000 грн, що становить 100 % статутного капіталу зазначеного товариства, які належать ОСОБА_6 , -

скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1