ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м.Кривий Ріг

17 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0001995 за ч. 2 ст. 121 КК України відносно ОСОБА_7 , за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 та обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Дружківського міського суду Донецької області від 15 листопада 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дружківського міського суду Донецької області від 15 листопада 2023 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Сіверськ Артемівського району Донецької області, громадянку України, яка не заміжня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта середня, не працює, раніше судима 23.01.2017 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у сумі 850 гривень, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено їй покарання у виді 7 років 1 місяцю позбавлення волі.

Згідно до вироку суду, 23 серпня 2017 року протягом дня ОСОБА_7 разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 знаходилась у гостях у малознайомого ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , де усі разом вживали спиртні напої. В цей же день, під час вживання спиртних напоїв близько 16-00 години між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 які сиділи за столом в кухні, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався конфлікт на фоні відмови ОСОБА_7 вступати в статеві відносини з ОСОБА_10 . Під час вказаного конфлікту ОСОБА_10 сидів напроти ОСОБА_7 , висловлюючись образливими словами на адресу останньої, підійнявся зі стільця та почав нахилятися через стіл в бік ОСОБА_7 , яка у той момент стояла з іншого краю столу та нарізала ножем продукти харчування. Вказані дії ОСОБА_10 обурили ОСОБА_7 , яка перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з мотивів помсти за настирливість вступити з нею у статеві відносини та образливі слова, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень нанесла ОСОБА_10 ножем, який утримувала в праві руці, два удари в грудну клітку справа, чим спричинила останньому проникаюче колото різане поранення грудної клітки справа, з локалізацією рани у 2-му міжребір`ї між середньоключичною та передньопахвовою лініями, з ушкодженням лівої долі правої легені, яке ускладнилося гострою кровотечею з правобічним гемопневмотораксом ,що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень ,як небезпечне для життя в момент заподіяння та непроникаючу колото-різану рану в першому міжребір`ї справа по навколо грудиній лінії, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

24.08.2017 року о 16:20 годині ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень помер в КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 . Смерть ОСОБА_10 настала в результаті проникаючого колото - різаного поранення грудної клітки з ушкодженням верхньої долі правої легені, яке ускладнилося правобічним гемопневмотораксом з підшкірною емфіземою внаслідок гострої кровотечі, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться у прямому зв`язку з настанням смерті.

На вказаний вирок суду обвинуваченою ОСОБА_7 було подано апеляційну скаргу, в якій вона просить переглянути вирок Дружківського міського суду Донецької області від 15 листопада 2023 року, перекваліфікувати її дії з ч. 2 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України. Зазначає, що при наданні правильної медичної допомоги потерпілий ОСОБА_10 залишився б живий, що підтверджується висновком експерта № 08-33/2023/пп від 02.08.2023 року.

Також на вказаний вирок суду прокурором ОСОБА_8 подану апеляційну скаргу, в якій він просить вирок Дружківського міського суду Донецької області від 15 листопада 2023 року змінити, а саме виключити з мотивувальноїчастини вироку посилання на обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, - рецидив злочинів. На думку прокурора, оскільки ОСОБА_7 має судимість за проступок, а по даній справі вона вчинила злочин, вважає, що вказана обставина не могла бути визнана судом першої інстанції, як така, що обтяжує покарання, оскільки законом, а саме п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, такою обставиною визнається лише рецидив злочинів.

Потерпіла ОСОБА_11 повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг не з`явилась, клопотань про відкладення розгляду справи або про бажання приймати участь під час апеляційного розгляду, не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачену ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи своєї апеляційної скарги та не заперечували проти доводів апеляційної скарги прокурора, думку прокурора ОСОБА_5 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та заперечував проти доводів апеляційної скарги обвинуваченої, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд, ухвалюючи вирок, відповідно до ст. 368 КПК України, повинен вирішити, зокрема, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, вказані вимоги судом І інстанції виконанні в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в судовому засіданні першої інстанції обвинувачена ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала частково та суду пояснила, що 23 серпня 2017 року вона разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 знаходилась в гостях у малознайомого ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 де також знаходився ще і ОСОБА_12 . Вони всі розпивали спиртні напої. ОСОБА_12 десь пішов і вона з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжили вживати алкогольні напої та відпочивати. ОСОБА_10 висловлював їй пропозиції вступити статеві відносини, на що вона відповіла відмовою, тоді ОСОБА_10 став образливо висловлюватися на її адресу. Він казав: «Чому ти прийшла? Їла, пила, то давай розплачуйся». Вона знову відповіла йому, що не бажає вступати у статеві відносини з ним. На що ОСОБА_10 , який сидів поруч з нею за столом, підійнявся, схопив її за руку і почав тягнути у спальню. Вона злякалась, що він її затягне до спальні і там зґвалтує, тому рукою знайшла на столі ніж і ножем відмахнулась від ОСОБА_10 . Та сталося так, що нанесла йому удар ножем. Вона зробила це для свого захисту. Після чого вони викликали швидку, яка забрала ОСОБА_10 до лікарні, а вони всі дочекались поліцію. Після того як ОСОБА_10 потрапив у лікарню вона йому телефонувала і розмовляла з ним. Він казав, що пробачив її, претензій до неї не має. У скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_11 до суду І інстанції надала заяву у якій зазначила, що матеріальних претензій до ОСОБА_7 в неї не має, просила розглянути справу у її відсутність та призначити їй покарання на розсуд суду.

Відповідно до вимог статті 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За змістом частини 1 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

За змістом статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання та інше. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ для суду не має наперед встановленої сили.

Що свідчить, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає наявність сукупності обставин справи, встановлених під час судового розгляду, які виключають будь-яке інше розумне пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Не зважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_7 як в суді І інстанції, так і при апеляційному розгляді, у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, на думку колегії суддів, її вина підтверджується поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами, які досліджені судом першої інстанції, яким дана відповідна правова оцінка та обґрунтовано покладені в основу вироку.

На думку колегії суддів, суд І інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку пояснення свідків, які в повній мірі підтверджують провину обвинуваченої у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Так, свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні суду І інстанції пояснив, що він зранку у м. Сіверськ на ринку зустрів ОСОБА_10 і ОСОБА_12 , які вживали спиртні напої і приєднався до них. Потім до них підійшла його знайома ОСОБА_7 і також стала розпивати алкогольні напої. Але раптом почався дощ і тоді ОСОБА_10 запропонував продовжити вживати алкогольні напої в нього вдома. Вони всі прийшли до ОСОБА_10 додому де продовжили вживати алкогольні напої, а ОСОБА_7 приготувала ще їм і їжу. ОСОБА_10 знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння та став пропонувати ОСОБА_7 вступити з ним у статеві відносини. На що ОСОБА_7 відповіла відмовою. Тоді ОСОБА_10 став казати ОСОБА_7 , що вона пила і їла та слід тепер розплачуватися. В цей час ОСОБА_10 сидів за столом і нахилився через стіл до ОСОБА_7 , яка також сиділа за столом і нарізала ковбасу. ОСОБА_10 можливо хотів вдарити ОСОБА_7 він точно вже не пам`ятає. Але ОСОБА_7 нанесла удар ОСОБА_10 ножем, якім різала ковбасу і відійшла у бік, а ОСОБА_13 сів на стілець. Він підійшов до ОСОБА_10 і подивився його рану і відразу викликав швидку. Швидка забрала ОСОБА_10 до лікарні.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні суду І інстанції пояснив, що 23.08.2017 року він з ОСОБА_14 , ОСОБА_9 і ОСОБА_7 розпивали алкогольні напої на ринку у м. Сіверськ. Раптово почався дощ і ОСОБА_10 запросив їх усіх до себе додому де вони продовжили розпивати спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_10 кожні 2 хвилини пропонував ОСОБА_7 вступити з ним у статеві відносили, тягнув її за руку, але вона відмовляла йому. Він казав ОСОБА_10 щоб той зупинився і не чіпав ОСОБА_7 . Після того як закінчились спиртні напої він на велосипеді поїхав за алкогольними напитками. Коли повернувся, то біля будинку вже була швидка. Потім увечері від працівників поліції він дізнався, що ОСОБА_7 вдарила ножем ОСОБА_10 .

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку покази наведених свідків, які надали покази під присягою, ніяких протиріч в їх показах не встановлено, а тому ставити під сумнів їх правдивість, немає підстав.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року наголошує, що при оцінки доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумнім сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції також обґрунтовано поклав в основу вироку письмові докази, які поза розумних сумнівів підтверджують провину обвинуваченої ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, узгоджуються між собою та з поясненнями наведених свідків, які є послідовними, логічними.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 23.08.2017 року, а саме приміщення будинку АДРЕСА_2 , зафіксовані обставини скоєного злочину та вилучено кухонний ніж з рукояткою коричневого кольору на якому маються нашарування речовини бурого кольору, та ніж з рукояткою білого кольору на клинку якого мається нашарування речовини бурого кольору.

Вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується висновком експерта № 334 від 08.09.2017 року, згідно з яким, смерть ОСОБА_15 настала 24.08.2017 року о 16-20 внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням верхньої долі правої легені, яке ускладнилось правобічним гемопневматокосом з підшкірною емфіземою внаслідок гострої крововтрати, про що свідчить скудне забарвлення трупних плям, наявність проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки у 2 межребір`ї справа по передній поверхні, 2800 мл.крові у правій плевральній порожнині, наскрізне пошкодження верхньої долі правої легені, нерівномірне кровонаповнення з недокрів`ям внутрішніх органів. ОСОБА_10 спричинені тілесні пошкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням верхньої долі правої легені, яке ускладнилось правобічним гемопневматороксом, які утворилися від дії плоского колюче - ріжучого предмету з довжиною зануреної частини клинка не менше 13 см, шириною біля 2,5-3 см у строк біля доби до настання смерті, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться у прямому зв`язку з настанням смерті.

Вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення також підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 26 .10.2017 року за участю ОСОБА_7 , з якого вбачається, що 23.08.2017 року вона зі своїм знайомим ОСОБА_9 , з ОСОБА_10 та ОСОБА_12 на ринку м. Сіверськ вживали спиртні напої. Раптово почався дощ і ОСОБА_10 запросив всіх до себе додому. Вона з ОСОБА_9 зайшли до магазину і прийшли додому до ОСОБА_10 , де також знаходився вже і ОСОБА_12 . Вона дуже змокла під дощем, одяг на неї був мокрий. У маленькій кімнаті на пічці вона приготувала їжу і занесла в сковороді у кімнату та поставила на стіл. Вона сиділа напроти ОСОБА_10 . Вони розпивали спиртні напої та їли. ОСОБА_12 пішов. ОСОБА_10 став пропонувати вступити з ним у статеві відносини, казав: « ОСОБА_16 займатися сексом, чого прийшла, тільки їсти та пити, слід відробляти». ОСОБА_9 сказав ОСОБА_10 щоб той заспокоївся. Вона запропонувала піти на двір та покурити. Вона, ОСОБА_10 і ОСОБА_9 палили на ганку. Вона перша допалила та пішла у будинок, за нею слідом пішов ОСОБА_10 і підійшов до неї і схопив за руку та за волосся, став тягнути у спальню, вона злякавшись за себе, схопила зі столу ніж з коричневою рукояткою і нанесла ОСОБА_10 ножем два удари в грудь справа, один удар був легкий, а другий по сильніше. Після чого вона витягла ніж і кинула його біля пічці та відразу побігла на вулицю де впала. Де був в цей момент ОСОБА_9 не знає. Хвилин через 10 вона знову зайшла додому. ОСОБА_9 давав ОСОБА_10 ганчірку щоб той прикладав її до рани. ОСОБА_9 дав їй телефон і сказав викликати швидку. Вона викликала швидку , яка приїхала і забрала ОСОБА_10 до лікарні. Двері у будинку ОСОБА_10 не були зачинені вона могла піти звідти безперешкодно, але все було нормально. Вона нанесла удар ОСОБА_10 з метою захисту так як ОСОБА_10 намагався її затягнути до спальні.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 26.10.2017 року за участю свідка ОСОБА_9 та відеозапису вказаної слідчої дії, 23.08.2017 року він поїхав на ринок у м. Сіверськ купувати зерно та там зустрів знайомих ОСОБА_10 і ОСОБА_12 з якими став розпивати спиртні напої. Потім до них підійшла його знайома ОСОБА_7 , яка сказала що їй погано та попросила випити. Раптово почався дощ і ОСОБА_10 запроси усіх до себе додому продовжити вживати спиртні напої. ОСОБА_10 і ОСОБА_12 пішли раніше. ОСОБА_7 напросилась в нього піти також до ОСОБА_10 . Після чого він купив спиртні напої і з ОСОБА_17 також пішов до ОСОБА_10 додому. ОСОБА_7 приготувала їжу і на сковороді подала її на стіл. ОСОБА_10 почав пропонувати ОСОБА_7 вступити з ним в статеві відносили. ОСОБА_7 відмовлялась. В цей час ОСОБА_12 пішов ще за пляшкою спиртних напоїв. ОСОБА_10 грубо сказав ОСОБА_7 навіщо вона прийшла, пила та їла і тепер їй слід відробляти. ОСОБА_10 підвівся і нахилився до ОСОБА_7 і в цей момент вона висловилась на адресу ОСОБА_10 нецензурною лайкою та нанесла йому удар ножем, як йому здалось з білою ручкою в плече і ще десь нижче. Чи були там інші ножі, він сказати не може. Після цього ОСОБА_10 сів на стілець і він побачив на ньому кров. ОСОБА_7 теж сіла, він забрав в неї з рук ніж, вона плакала і казала, що я натворила. Він не бачив щоб ОСОБА_10 застосовував до ОСОБА_7 фізичний вплив, а саме хватав її за руки і вона на це не скаржилась. ОСОБА_7 такий чоловік, що не дасть себе образити, тим більш, що вона була у стані алкогольного сп`яніння. Він казав ОСОБА_10 щоб той не чіпав ОСОБА_7 . Вважає що ОСОБА_7 нічого не погрожувало. Він не дав би ОСОБА_10 підійти до ОСОБА_7 . Він викликав швидку. Коли приїхала швидка ОСОБА_12 вже повернувся і вони допомогли ОСОБА_10 дійти до машини швидкої допомоги. Швидка відвезла ОСОБА_10 до лікарні. Вони всі залишились у будинку ОСОБА_10 до приїзду поліції.

Вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується:

- Висновком експерта № 1248 від 29.09.2017 року, згідно з яким в слідах майці та в слідах на парі тапок, встановлена наявність крові людини від особи групи 0 з ізогемаглютинами анти А і Анти -В за ізосерологічною системою АВО і не виключається походження крові від потерпілого ОСОБА_10

- Висновком експерта № 1247 від 29.09.2017 року відповідно до якого у сліді на фрагменті марлі-змиви зі столу встановлено наявність крові людини від особи, осіб групи 0 з ізогемаглютинами анти А і Анти -В за ізосерологічною системою АВО і не виключається походження крові від потерпілого ОСОБА_10

- Висновком експерта №1164 від 7.10.2017 року згідно з яким на клинку одного з ножів встановлена наявність крові, виявлені епітеліальні клітини з ядрами та мікрофрагменти жирової тканини, при визначенні їх видової належності встановлений білок людини; на рукоятці цього ножа наявність крові невстановлена, клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не виявлені. На клинку та рукоятці другого ножа встановлена наявність крові, епітеліальних клітин з ядрами та визначений білок людини; при цитологічному дослідженні на рукоятці другого ножа мікрочастки тканин людини не знайдені. При визначенні статевої належності крові та епітеліальних клітин, виявлених на клинку одного з ножів встановлене їх походження від особи чоловічої генетичної статі, при серологічному дослідженні крові виявлений антиген Н та ізогемаглютинін анти-А, а при визначенні групової належності клітинних елементів антигени А,В,Н не виявлені. При визначенні статевої належності крові та епітеліальних клітин на клинку та рукоятці другого ножа встановлене їх походження від особи чоловічої генетичної статі, при серологічному дослідженні виявлені антигени В та Н ізосерологічної системи АВО. Групова та статева належність мікрофрагментів жирової тканини не визначалась через відсутність в них ядр клітин. Отримані результати дослідження не виключають можливість походження крові в слідах на клинку одного з ножів потерпілого ОСОБА_10 , враховуючи групову приналежність його крові. Висловитись про походження епітеліальних клітин, виявлених на клинку цього ножа від потерпілого, або будь якого іншого чоловіка не представляється можливим, оскільки їх групова належність не визначена. Результати дослідження крові та епітеліальних клітин в слідах на клинку та рукоятці другого ножа (об`єкти №№4;5) не виключають їх походження або від одного чоловіка з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А та вмістом супутнього антигену Н, або можливе змішування крові та клітинних елементів від двох чи більше чоловіків, груповим характеристикам крові яких властиві виявлені антигени В та Н, і в цьому випадку не виключається можливість домішку крові та клітин потерпілого ОСОБА_10 .. Результати визначення групової та статевої належності крові та епітеліальних клітин на обох представлених ножах дозволяють виключити їх походження від підозрюваної ОСОБА_7 . Оскільки групова та статева належність цитофрагментів жирової тканини не визначалась через відсутність в них ядр, висловитись про їх походження не представляється можливим.

- Висновком експерта від 10.10.2017 року згідно з яким слід пальця руки максимальними розмірами 11х14 мм на відрізку стрічки під №2 відкопійований з пластикової пляшці кока - кола, вилучений в ході огляду місця події залишений середнім пальцем лівої руки, відбиток якого є в дактилокарті, заповненої на ім`я ОСОБА_7

- Висновком експерта № 334/43 від 14.11.2017 року, відповідно до якого, виходячи з характеру тілесних ушкоджень, виявлених при дослідженні трупа ОСОБА_10 та їх опису наданих в мед документах, не виключена можливість їх утворення від дії ножів, наданих на експертизу. Виходячи з характеру та локалізації тілесних ушкоджень, виявлених при дослідженні трупа ОСОБА_10 , найбільш ймовірне їх утворення при обставинах на які вказала підозрювана ОСОБА_7 в ході проведення слідчого експерименту за її участі від 25.10.2017 року.

Відповідно до висновку експерта № 08-33/2023/пп від 02.08.2023 року, за даними з медичної документації, в ході перебування ОСОБА_10 в лікувальній установі йому було встановлено наступні діагнози:

. Діагноз лікаря швидкої медичної допомоги: Ножеве, проникаюче поранення грудной клітки, Геморрагический шок.

Госпіталізований 23.08.2017 року о 17 годині 00 хвилин у хірургічне відділення з діагнозом: Ножове проникаюче поранення грудної клітини. Геморагічний шок.

Запис лікаря приймального відділення: Діагноз: Ножове поранення в області правої підключичної області. Алкогольне сп`яніння.

Післяопераційний діагноз: проникаюча колото різана рана грудної клітки справа.

Діагноз заключний клінічний: «Проникаюча колото-різана рана грудної клітки справа. Правосторонній пневмоторакс. ТЭЛА. Підшкірна емфізема справа. Алкогольне сп`яніння.

Судово-медичний діагноз: проникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа з пошкодженням тканин верхній долі правого легкого. Ускладнення: внутрішньо грудна кровотеча. Правосторонній гемопневмоторакс (2800 мл. крові). Підшкірна емфізема грудної клітки справа.

Супутній діагноз: непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа.

Зважаючи на опис поранення ОСОБА_10 та протокол оперативного втручання («На передній грудній стінки справа в 2-м міжребірї кнаружи от среднеключичной лінії мається рана з ровними краями, не кровоточаща, 2,5x1 см, при ревзії не кровоточить. Підшкірної емфіземи немає. «17.50-18.10. Операція: ПХО рани, дренірованіє...Ревізія рани пальцем, рановий канал проникає в плевральну порожнину, активного надходження крові із плевральної порожнини немає. Рана грудної клітки розширена до 6 см, .... зіру, інструментов - повторна ревізія рани, активного кровотоку немає. Рана пошарово вшита , с дренуванням рукавичним дренажем. Оброблена спиртом, йодом, асептична пов`язка») та, не зважаючи на проникаючий характер поранення грудної клітини, дренування самої плевральної порожнини проведене не було. Наявна рентгенограма ОСОБА_10 («На рентгенограмме ОГК от 23.08.17г. гемопневмоторакса нет») виконана в передній проекції, проте, що рекомендовано проводити невідкладне дослідження в двох проекціях (передня проекція не дає можливості достеменно визначити наявність рівня рідини (крові) у пацієнта, який лежить горілиць). Перенесення рентгенологічного дослідження в двох проекціях на наступну добу, за умов невідкладності цього процесу, не відповідає клінічним нормам. Але, навіть й без результатів рентгенологічного дослідження, відкритий проникаючий характер поранення грудної клітини ОСОБА_10 , встановлений безпосередньо в ході оперативного втручання, є беззаперечним критерієм попадання повітря (пневмотораксу) в плевральну порожнину (ще й після розширення рани до 6 см (!)) та критерієм можливого надходження крові (гемоторакс) в плевральну порожнину. Такий характер травмування потребував екстреного проведення дренування плевральної порожнини з лікувальною метою (видалення повітря при фактичному пневмотораксі) та, з метою діагностичного контролю можливого надходження крові у плевральну порожнину. А дренування самої рани ОСОБА_10 при проникаючому колото - різаному пораненні (яке було виконане в ході оперативного втручання), є протипоказаною маніпуляцією. Через 12 годин після травмування ОСОБА_10 за наявності скарг, які свідчили за дихальну недостатність, та клінічних змін, які дали підставу встановити діагноз «правобічний гемопневторакс», будь-які екстренні дії (дренування плевральної порожнини, торакотомія) проведено також не було. Не було виконано ці дії й на протязі наступних 9 годин, після чого настала смерть ОСОБА_10 , внаслідок правобічного гемопневмоторасу, що ускладнив течію проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини із наскрізним ушкодженням правої легені. Характер ушкодження та клінічні відомості свідчать за поступовий розвиток ускладнення проникаючого колото-різаного поранення. Тобто, при наданні адекватної медичної допомоги, в будь-якому терміні після отримання травми (за виключенням останньої години до настання смерті), ОСОБА_10 мав залишитися живим.

Відповідно до висновку судово - психіатричної експертизи № 1131 від 27.09.2017 року, ОСОБА_7 в період скоєння інкримінованого діяння знаходилась у стані простого алкогольного сп`яніння, за психічним станом могла у повній мірі усвідомлювати свої дії і керувати ними, під дію ст. 20 КК України не підпадає. В період скоєння інкримінованого діяння не знаходилась у стані фізіологічного афекту (сільного душевного хвилювання ).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вищенаведені докази є належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для визнання винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 .

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_7 , що вона, нібито, не мала умислу спричиняти тяжкі тілесні пошкодження потерпілому, від яких настала смерть потерпілого, а вона лише захищалася від його протиправних дій та,при наданні правильної медичної допомоги, потерпілий ОСОБА_10 залишився б живий, колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів погоджується з висновками суду І інстанції, що вказані доводи обвинуваченої є необґрунтованими та спростовуються сукупністю належних та допустимих доказах, а саме: показами свідка ОСОБА_18 , наданими ним як у судовому засіданні І інстанції, так і під час слідчого експерименту за його участю, відповідно до яких, під час конфлікту ОСОБА_19 не вчиняв фізичного впливу на ОСОБА_7 , не хапав її за руки, а лише висловлювався на її адресу образливо, пропонував вступити з ним у статеві відносини. З пояснень самої ОСОБА_7 також вбачається, що будь-яких перешкод для того, щоб вона залишила будинок ОСОБА_10 не було. Причино наслідковий зв`язок між спричиненими тілесними пошкодженнями потерпілому, від яких настала смерть потерпілого, підтверджується висновком експерта № 334 від 08.09.2017 року, згідно з яким смерть ОСОБА_10 настала 24.08.2017 року о 16-20 годині, внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням верхньої долі правої легені, яке ускладнилось правобічним гемопневматороксом з підшкірною емфіземою внаслідок гострої кровотчі, про що свідчить скудне забарвлення трупних плям, наявність проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки у 2 межребір`ї справа по передній поверхні, 2800 мл. крові у правій плевральній порожнині, наскрізне пошкодження верхньої долі правої легені, нерівномірне кровонаповнення з недокрів`ям внутрішніх органів. ОСОБА_10 спричинені тілесні пошкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням, верхньої долі правої легені, яке ускладнилось правобічним гемопневматороксом, які утворилися від дії плоского колюче - ріжучого предмету з довжиною зануреної частини клинка не менше 13 см, шириною біля 2,5-3 см, у строк біля доби до настання смерті, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться у прямому зв`язку з настанням смерті.

За таких обставин, на думку колегії суддів, вина обвинуваченої ОСОБА_7 підтверджується належними та допустимими доказами, які досліджені судом першої інстанції, яким дана відповідна правова оцінка та обґрунтовано покладені в основу вироку.

Колегія суддів вважає доведеним поза розумних сумнівів, що саме ОСОБА_7 скоїла інкримінований їй злочини, а саме заподіяла умисні тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, тобто умисні тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 .

Згідно з абзацом 2 пункту 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року (в ред. Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 року) призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На підставі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи винного і обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

На думку колегії суддів, міра покарання ОСОБА_7 призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості злочину, який відносяться до тяжких злочинів, конкретних обставин справи, даних про її особу, яка вину визнала частково, раніше судима, не заміжня, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно.

Оскільки за вимогами ст. 65 КК України покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів, колегія суддів вважає, що призначене покарання судом першої інстанції у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі є саме таким.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про необхідність виключення з мотивувальноїчастини вироку посилання на обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, - рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_7 має судимість за проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а по даній справі вона вчинила злочин, а тому, на думку колегії суддів, вказана обставина не могла бути визнана судом першої інстанції, як така, що обтяжує покарання, оскільки законом, а саме п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, такою обставиною визнається лише рецидив злочинів.

За таких обставин, на думку колегії суддів, апеляційну скаргу обвинуваченої слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, а вирок суду І інстанції підлягає зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Дружківського міського суду Донецької області від 15 листопада 2023 рокувідносно ОСОБА_7 - змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 рецидив злочинів.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: