Провадження №11-кп/801/1087/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниці в залі судових засідань апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01.08.2024 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення, -

встановив:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.08.2024 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення, на підставі того, що суд не вбачає сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці засудженого, а відповідно і його виправлення, що зумовлює відмову в задоволені клопотання.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 станом на 11.04.2024 відбув більш ніж 2/3 строку покарання, за період відбування покарання характеризується посередньо, по прибуттю у державну установу "Вінницька виправна колонія (№ 86)" нетривалий час, з квітня 2023 року по березень 2024 року, був працевлаштований в майстерні установи, а саме різноробочим дільниці фасування вугілля. До дисциплінарної відповідальності не притягувався, три рази заохочувався адміністрацією установи.

Адвокат ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01.08.2024 року та задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вимоги мотивує тим, що зміст характеристики, виданої на особу ОСОБА_7 свідчить про достатній рівень правослухняності засудженого ОСОБА_7 під час відбування покарання, а також те. що він довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці. Також зазначає, що працювати в установі виконання покарання засуджений ОСОБА_7 не може за станом здоров`я.

Захисник - адвокат ОСОБА_8 та засуджений ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити з підстав та мотивів, викладених у ній.

Прокурор заперечив задоволенню апеляційної скарги адвоката, пославшись на її необґрунтованість та безпідставність, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку учасників кримінального провадження, їх виступи в судових дебатах, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 - не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вимогами ч. 2 ст. 67, ч. 2 ст. 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Пленум ВСУ у п. 17 постанови від 26 квітня 2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Як вбачається із матеріалів особової справи, ОСОБА_7 засуджений вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 21.07.2022 за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 296 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Початок строку покарання рахується з 16.03.2023, кінець строку покарання 11.08.2025.

Засуджений ОСОБА_7 до державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» прибув 06.04.2023 із Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)», де під час утримання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався.

Згідно характеристики засуджений ОСОБА_7 під час перебування в ДУ «Вінницька виправна колонія №86» характеризується посередньо, по прибуттю у державну установу "Вінницька виправна колонія (№ 86)" нетривалий час, з квітня 2023 року по березень 2024 року, був працевлаштований в майстерні установи, а саме різноробочим дільниці фасування вугілля. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує зв`язки із невеликим колом засуджених. По відношенню до представників адміністрації поводить себе тактовно, з метою поблажливого ставлення до себе. На профілактичному обліку не перебуває. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті та порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи намагається ставитися з розумінням. Не приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується. Виконує роботи із самообслуговування, не має достатнього рівня необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно, проявляє соціально-корисну ініціативу. Дотримується вимог протипожежної безпеки. Приймає участь у виховних заходах, які проводяться у дільниці. Бере участь у програмах/заходах, однак активної участі не приймає, не допускає порушень, має бажання змінити своє життя про те це бажання має поодинокий та несистемний характер. Бере участь у програмах диференційованого виховного впливу, але активної участі в них не приймає. Залучений до програми диференційованого виховного впливу "Підготовка до звільнення". Підтримує соціально-корисні зв`язки з родичами. В державній установі "Вінницька виправна колонія (№ 86)" на виконанні була постанова Вінницького ВДВС у Вінницькому районі ЦЗМУ МЮ (м. Київ) з засудженого ОСОБА_7 , станом на 16.07.2024 заборгованості не має. До дисциплінарної відповідальності не притягувався, три рази заохочувався адміністрацією установи.

Рішенням комісії установи, протокол № 8 від 16.04.2024, засудженому відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання, як особі, яка не довела своє виправлення.

Ознайомившись із вище встановленими обставинами, колегія суддів не вбачає ґрунтовних даних про поведінку засудженого, які б свідчили, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і свідчить про можливість звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Клопотання розглянуто судом першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно, досліджено необхідні матеріали провадження.

Апеляційний суд погоджується з рішенням місцевого суду, вважає висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі, обґрунтованими та належним чином вмотивованими та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01.08.2024 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4