ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1991/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 0000199 від 28.06.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,

громадянина України, який зареєстрований та проживає за

адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня

2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді

пробаційний нагляд на строк два роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 24 вересня 2024 року після завершення апеляційного розгляду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000199 від 28.06.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Висунуте обвинувачення суд вважає доведеним та відповідно до якого ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він будучи раніше судимий вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки, маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення за таких обставин.

Так, 28 червня 2024 року, приблизно о 18 год. 20 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту на вул. Тростянецькій, що знаходиться у Дарницькому районі міста Києва, побачив на асфальті поліетиленовий пакет з пазовою застібкою, з вмістом порошкоподібної речовини, а саме з вмістом психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін. У цей час у останнього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання цієї психотропної речовини для особистого вживання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, ОСОБА_6 підняв та поклав поліетиленовий пакет з пазовою застібкою з вмістом порошкоподібної речовини до правої маленької кишені шортів, які на той час були одягнені на останньому, тим самим умисно, незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати при собі, і у подальшому направився пішки до станції метро «Харківська» у м. Києві.

Після чого, ОСОБА_6 28 червня 2024 року, приблизно о 19 год. 20 хв., продовжуючи свої злочинні дії, незаконно зберігаючи при собі вказану психотропну речовину, зайшов до вестибюлю станції метро «Харківська» у м. Києві, де і був зупинений працівником поліції та на запитання щодо наявності речей обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що у правій маленькій кишені шортів, які одягнені на останньому, знаходиться поліетиленовий пакет з пазовою застібкою, з вмістом порошкоподібної речовини, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін.

У подальшому, ОСОБА_6 був затриманий у порядку ст. 298-2 КПК України та у присутності двох понятих чоловічої статі, було проведено особистий обшук та огляд речей ОСОБА_6 , в ході якого із правої маленької кишені шортів, які були одягнені на останньому, вилучено поліетиленовий пакет з пазовою застібкою з вмістом порошкоподібної речовини, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 0,389 г.

Амфетамін згідно з постановою КМУ від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» у «Таблиці ІІ» є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за ст. 309 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе за ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю та показав, що дійсно 28 червня 2024 року, приблизно о 18 год. 20 хв., перебуваючи на зупинці громадського транспорту на вул. Тростянецькій, що знаходиться у Дарницькому районі міста Києва, побачив на асфальті поліетиленовий пакет з пазовою застібкою, з вмістом порошкоподібної речовини, а саме з вмістом психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін. У цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання цієї психотропної речовини для особистого вживання, тому підняв та поклав поліетиленовий пакет з пазовою застібкою з вмістом порошкоподібної речовини до правої маленької кишені шортів, які на той час були одягнені на останньому, тим самим умисно, незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати при собі, і у подальшому направився пішки до станції метро «Харківська» у м. Києві. Після чого, 28 червня 2024 року, приблизно о 19 год. 20 хв., продовжуючи свої злочинні дії, незаконно зберігаючи при собі вказану психотропну речовину, зайшов до вестибюлю станції метро «Харківська» у м. Києві, де і був зупинений працівником поліції та у подальшому затриманий. Про вчинене щиро шкодує.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, а саме обвинуваченого, який не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів й процесуальних витрат тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за ст. 309 КК України, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: молодого віку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, з неповною вищою освітою, раніше судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є визнання вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Отже, з альтернативно передбачених видів покарань суд обере найбільш суворий вид покарання у виді позбавлення волі, але на мінімально передбачений строк.

На підставі ст. 71 КК України остаточне покарання суд має визначити за сукупністю вироків, оскільки після засудження ОСОБА_6 вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки, обвинувачений вчинив нове кримінальне правопорушення, маючи невідбуте покарання за попереднім вироком.

Під час досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався. Під час судового розгляду ухвалою суду від 04 листопада 2024 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, що слід залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання щодо долі речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року, з урахуванням положень пп. а-1 п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України щодо переведення покарань в один вид, остаточно визначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.

Строк відбування покарання рахувати з дня проголошення цього вироку.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день тримання під вартою, починаючи з 04 листопада 2024 року до 11 листопада 2024 року включно.

Під час досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався. Під час судового розгляду ухвалою суду від 04 листопада 2024 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, що слід залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у провадженні за проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів, висновок експерта від 03 липня 2024 № СЕ-19/111-24/37978-НЗПРАП, у розмірі 3 029,12 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази у провадженні, а саме: наркотичний засіб амфетамін, масою 0,389 г (квитанція № 003252), що поміщена до камери схову речових доказів Управління поліції в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві, знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1