Справа № 574/218/21
Провадження 1-в/574/18/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

засудженого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області клопотання засудженого ОСОБА_3 про повернення майна конфіскованого в дохід держави внаслідок ухвалення вироку суду у кримінальному провадженні,

встановив:

До Буринського районного суду Сумської області надійшло клопотання ОСОБА_3 , в якому він просив повернути його співмешканці ОСОБА_5 конфісковані в дохід держави вироком Буринського районного суду Сумської області від 23.10.2021 року, мобільний телефон Samsung Galaxy A10 з сімкартками оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» та ТОВ «Лайфселл», а також картою пам`яті microSD торгової марки Team, об`ємом 32 Гб. В обґрунтування заявленого клопотання засуджений покликався на те, що вказане майно було вилучено під час обшуку за його місцем проживання, однак до кримінального провадження не має жодного відношення, йому особисто не належить, а належить законному володільцю ОСОБА_5 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 вказане клопотання підтримали та просили задовольнити з викладених у ньому підстав.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши доводи засудженого та його захисника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Вироком Буринського районного суду Сумської області від 23.10.2021 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3 визнано винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, а також вирішено питання щодо речових доказів по справі, серед яких мобільний телефон Samsung Galaxy A10 (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сімкартками оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 та ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_4 , а також картою пам`яті microSD торгової марки Team, об`ємом 32 Гб, які конфісковано на користь держави.

Частиною 1 ст.539 КПК України передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 09.02.2021 були внесені до ЄРДР за №000091 відомості про вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Постановою старшого слідчого відділення Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 від 26.03.2021 року у вказаному кримінальному провадженні, виявлені 18.02.2021 року під час обшуку домогосподарства ОСОБА_3 , телефон Samsung Galaxy A10 (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сімкартками оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 та ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_4 , а також картою пам`яті microSD торгової марки Team, об`ємом 32 Гб було визнано та приєднано до кримінального провадження, як речові докази.

Ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.02.2021 року накладено арешт на вищевказане майно.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_3 його співмешканка ОСОБА_5 із клопотанням про скасування арешту майна не зверталась та до ухвалення вироку не подавала до суду будь-які заяви чи клопотання щодо належності їй вищевказаного майна.

Доказів таких звернень під час досудового розслідування чи судового розгляду матеріали кримінального провадження також не містять.

Таким чином, на момент ухвалення вироку у суду були відсутні будь-які відомості, які б давали підстави вважати, що майно яке засуджений просить повернути ОСОБА_5 належить саме їй.

Не надано таких доказів суду і під час розгляду даного клопотання.

Крім того, питання про долю вказаних речових доказів вже вирішено вироком суду, який набрав законної сили, а внесення до нього будь-яких змін судом, що його ухвалив, чинним законодавством не передбачено.

Крім того, доводам засудженого ОСОБА_3 щодо неправильного вирішення питання про долю речових доказів було надано оцінку в ухвалі Сумського апеляційного суду від 25.12.2023 року, якою вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Враховуючи викладене, клопотання є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 372, 376, 395, 539 КПК України, суд-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про повернення майна конфіскованого в дохід держави внаслідок ухвалення вироку суду у кримінальному провадженні відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду на протязі семи діб з моменту її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1