Провадження № 11-сс/824/6153/2024 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючої),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Представник заявника ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 29.07.2024 вх. № 8053.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2024 року у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 відмовлено. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення особою, вказаною у заяві ОСОБА_7 від 29.07.2024, та дії уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Києві щодо направлення звернення до ГУНП в Київській області відповідають вимогам чинного законодавства.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказав про незаконність оскаржуваної ухвали з огляду на те, що слідчий суддя взагалі не дослідила матеріали скарги, адже оскаржувана ухвала не містить жодної згадки про оцінку поданих скаржником доказів, а єдиною підставою для відмови у задоволені скарги стало те, що заява про кримінальне правопорушення була скерована до ГУНП в Київській області, тобто до посадових осіб, які потенційно вчинили кримінальне правопорушення згідно з поданою заявою, що, на думку слідчого судді, не є бездіяльністю. Вважає, що слідчий суддя взагалі не виконав обов`язку щодо з`ясування обставин та мотивів та чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 саме ТУ ДБР, розташованим у м. Києві. Також вказав про те, що ТУ ДБР, розташоване у м. Києві не подано жодних доказів про те, що переадресована заява про кримінальне правопорушення взагалі отримана ГУНП в Київській області і що ГУ НП в Київській області вчинені будь-які дії щодо розгляду вказаної заяви, зокрема проведено службове розслідування, що свідчить про те, що на цій стадії слідчий суддя позбавила ОСОБА_7 скористатися засобами кримінально-правового захисту. За таких обставин просить суд оскаржувану ухвалу скасувати та задовольнити його скаргу.

Адвокат ОСОБА_6 до суду апеляційної інстанції не з`явився, надіславши заяву, в якій просив апеляційну скаргу розглянути за його відсутності та за відсутності ОСОБА_7 .

Уповноважена особа ТУ ДБР, розташованого в м. Києві до суду також не з`явилась, були повідомлені про дату та час розгляду справи, причини неявки не повідомили.

Неявка учасників, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скаргиадвоката ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до наступного висновку.

Рішення про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , слідчий суддя мотивував тим, що невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення особою, вказаною у заяві ОСОБА_7 від 29.07.2024, та дії уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Києві щодо направлення звернення до ГУНП в Київській області відповідають вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів вважає, що такі висновки слідчого судді відповідають матеріалам справи та ґрунтуються на вимогах закону. Так, за змістом ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Аналіз указаної норми дає підстави стверджувати те, що підставою для внесення відомостей до ЄРДР є не будь-яка заява чи повідомлення адресовані слідчому, дізнавачу чи прокурору, а лише та заява чи повідомлення, яка містить відповідну інформацію про вчинене кримінальне правопорушення. Чинний КПК України не містить вимог до форми та змісту заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення. Проте, із змісту ч. 5 ст. 214 КПК України, якою регламентовано перелік відомостей, які вносяться до ЄРДР можливо зробити висновок про те, що заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення повинна містити виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим чи заявником, а також достатню кількість інформації, яка дає можливість здійснити попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Проаналізувавши заяву ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення особою, вказаною у заяві ОСОБА_7 від 29.07.2024, відповідає вимогам закону, оскільки у цій заяві не викладені обставини, які б указували на вчинення кримінального правопорушення, що унеможливлювало виконання слідчим, прокурором вимог п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України. Із таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Ухвалене рішення ґрунтується на вимогах закону, прийняте у межах наданої слідчому судді компетенції та є належним чином вмотивованим. Слідчим суддею не було зроблено жодних висновків про відсутність складу злочинів. Аналіз мотивувальної частини оскаржуваної ухвали дає підстави стверджувати про те, що слідчим суддею зроблені висновки щодо заяви ОСОБА_7 від 29.07.2024 на предмет віднесення її до заяв, які дають підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

За таких обставин, дії уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Києві щодо направлення звернення ОСОБА_7 до ГУНП в Київській області для проведення службового розслідування також відповідають вимогам закону, оскільки останні в межах своєї компетенції наділені такими повноваженнями і за результатами проведення службового розслідування, окрім встановлення дисциплінарного проступку, можуть встановити в діях працівника правоохоронного органу ознаки кримінального правопорушення.

При цьому, проаналізувавши зміст заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 29.07.2024 року, колегія суддів зазначає, що відомості, на які посилається ОСОБА_7 в своїй заяві, повинні бути предметом розгляду під час розгляду існуючого кримінального провадження щодо нього, а подача такої заяви може свідчити про намір ОСОБА_7 визнати недопустимими докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження щодо нього, поза існуючим судовим розглядом, тобто оцінку належності та допустимості тих доказів та процесуальних документів, на які вказує захисник повинен дати суд, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 .

Наведене у своїй сукупності указує на необґрунтованість вимог апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення. Ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не знаходить, у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2024 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4