Справа № 953/9036/24
н/п 1-кс/953/7198/24
"02" жовтня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, в матеріалах, доданих до клопотання, міститься заява останньої про розгляд клопотання за її відсутністю, проти задоволення клопотання не заперечувала.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
З матеріалів клопотання вбачається, що 30.09.2024 ОСОБА_4 добровільно надала працівникам поліції мобільний телефон марки Motorola, червоного кольору, після чого, 30.09.2024, було проведено огляд вказаної речі, що підтверджується протоколом огляду місця події та розпискою ОСОБА_4 .
Клопотання про арешт майна подано через канцелярію 01.10.2024. Отже, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна подано прокурором у строки, визначені ч.5 ст.171 КПК України.
Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповіднодо вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідноп. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
В ході досудового розслідування встановлено, що 29.09.2024 року до ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області звернулась ОСОБА_5 з заявою про те, що 29.09.2024 року близько 18:36 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вона виявила відсутність свого мобільного телефону, чим їй спричинено матеріальні збитки.
В ході огляду місця події, який був проведений 30.09.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 11.25 год. до 11.45 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон марки Motorola Moto 7 Power з імеі: НОМЕР_1 в кількості 1 шт., власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Постановою старшого слідчого СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_6 вищевказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Прокурор зазначає, що вилучений в ході огляду предмет має по даному кримінальному провадженню значення речового доказу і відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а тому з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучений предмет зберіг сліди кримінального правопорушення та інші дані, що мають значення для кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту на мобільний телефон марки Motorola Moto 7 Power з імеі: НОМЕР_1 в кількості 1 шт..
Відповідно до положень ст. 98 КПК України, вказане у клопотанні майно має ознаки речового доказу, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберігло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, перетворення, вилученого майна, суд вважає за необхідне накласти на нього арешт.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Вилучене майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді про необхідність у арешті майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Враховуючи вимогу ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити відчуження, користування та розпорядження мобільним телефоном марки Motorola Moto 7 Power з імеі: НОМЕР_1 в кількості 1 шт., власником якого є ОСОБА_5 , до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження на майно, добровільно видане 30.09.2024 працівникам поліції ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон марки Motorola Moto 7 Power з імеі: НОМЕР_1 в кількості 1 шт., власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визначити місцем зберігання мобільний телефон марки Motorola Moto 7 Power з імеі: НОМЕР_1 в кількості 1 шт., власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - камеру схову Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1