ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/9124/24 Провадження 1-кс/636/1055/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 місто Чугуїв

Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

його законного представника ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві клопотання слідчого СВ ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0000611, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 10, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 152 КК України, про обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Томахівка, Чугуївського (раніше Вовчанского) району Харківської області, громадянина України, який навчається на 1-му курсі Вовчанського фахового коледжу, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

встановив:

Слідчий СВ ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з начальником Вовчанського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 20.10.2024 року біля 02:00 неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно з неповнолітньою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на транспортному засобі «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , приїхали з святкування дня народження спільного знайомого та залишивши салон вказаного транспортного засобу, неподалік місця свого проживання, а саме на АДРЕСА_2 , звідки пішли пішки за місцями свого проживання.

Надалі, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, попрохав у ОСОБА_9 , аби вона допомогла йому дійти до місця свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , на що остання погодилась та ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_5 направились за вищевказаною адресою.

Перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_9 завела ОСОБА_5 до приміщення житлового будинку, де перебуваючи в одній з кімнат у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_9 , та ОСОБА_5 почав здійснювати дії сексуального характеру, направлені на задоволення своєї статевої пристрасті. ОСОБА_9 у свою чергу, не маючи наміру вступати у статевий акт з ОСОБА_5 , вибігла з житлового будинку на подвір`я домоволодіння.

Отримавши від неповнолітньої ОСОБА_9 відмову, ОСОБА_5 , побіг слідом за нею, будучи фізично значно сильнішим за дівчинку, перебуваючи приблизно по середині подвір`я ОСОБА_5 , маючи намір на завдання останній тілесних ушкоджень, розуміючи, що від його дій, а саме нанесень ударів по життєво важливому органу людини голові, може настати смерть потерпілої, та бажаючи настання вказаного наслідку, наніс їй декілька ударів тупим твердим предметом з обмеженою контактною поверхнею, що мав грані, які сходяться під кутом (ребра), а саме фрагментом цеглини, в область голови, в результаті чого ОСОБА_9 , впала на землю втративши свідомість.

Після цього, подолавши спротив неповнолітньої ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , продовжуючи свою суспільно-небезпечну діяльність, завершив реалізацію умислу, направленого на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_9 , вчинивши дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в її тіло з використанням геніталій, внаслідок чого на тілі потерпілої утворились ушкодження жіночих статевих органів.

У подальшому, ОСОБА_5 , прийняв для себе рішення продовжити реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на заподіяння смерті неповнолітній ОСОБА_9 та підійшовши до неї, яка продовжувала лежати на землі без свідомості, відчуваючи ненависть до потерпілої, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, умисно та протиправно, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця почав душити потерпілу мотузкою, яку знайшов у дворі.

Після цього, ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на заподіяння смерті неповнолітній ОСОБА_9 знайшов на території подвір`я каністру чорного кольору з легкозаймистою речовиною, якою облив потерпілу ОСОБА_9 та підпалив тіло останньої.

Своїми діями, 20.10.2024 ОСОБА_5 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення смерті ОСОБА_9 , однак з причин, що не залежали від його волі не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, у зв`язку з тим, що ОСОБА_9 своєчасно була надана медична допомога.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 10 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме закінчений замах на умисне вбивство, поєднане із зґвалтуванням.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 20.10.2024 року біля 02:00 неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно з неповнолітньою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на транспортному засобі «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , приїхали з святкування дня народження спільного знайомого та залишивши салон вказаного транспортного засобу, неподалік місця свого мешкання, а саме на АДРЕСА_2 , звідки пішли пішки за місцями свого проживання.

Надалі, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, попрохав у ОСОБА_9 , аби вона допомогла йому дійти до місця свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , на що остання погодилась та ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_5 направились за вищевказаною адресою.

Перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_9 завела ОСОБА_5 до приміщення житлового будинку, де перебуваючи в одній з кімнат у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_9 , почав здійснювати дії сексуального характеру, направлені на задоволення своєї статевої пристрасті. ОСОБА_9 не маючи наміру вступати у статевий акт з ОСОБА_5 , вибігла з житлового будинку на подвір`я домоволодіння. Отримавши від неповнолітньої ОСОБА_9 відмову, ОСОБА_5 , побіг слідом за нею, будучи фізично значно сильнішим за дівчинку, перебуваючи приблизно по середині подвір`я ОСОБА_5 , маючи намір на завдання останній тілесних ушкоджень, розуміючи, що від його дій, а саме нанесень ударів по життєво важливому органу людини голові, може настати смерть потерпілої, та бажаючи настання вказаного наслідку, наніс їй декілька ударів тупим твердим предметом з обмеженою контактною поверхнею, що мав грані, які сходяться під кутом (ребра), а саме фрагментом цеглини, в область голови, в результаті чого ОСОБА_9 , впала на землю втративши свідомість.

Після цього, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_11 з використанням геніталій, усвідомлюючи, що остання на той час не досягла повноліття, за відсутності на територі подвір`я інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи всупереч вимогам ст.16 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, користуючись її безпорадним станом, оскільки ОСОБА_9 перебувала у непритомному стані, у зв`язку з чим остання не могла чинити йому опір, дістав свій статевий орган, який перебував в ерегованому стані та ввів його в піхву неповнолітньої та почав здійснювати з нею статевий акт, який не завершився сім`явиверженням в піхву неповнолітньої ОСОБА_9 ..

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, яка не досягла повноліття.

Дані факти 20 жовтня 2024 року внесений до Єдиного реєстру досудового розслідувань за № 0000611 за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 10, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 152 КК України, та ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області розпочато досудове розслідування.

У вчиненні зазначеного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5

20 жовтня 2024 року о 08 годині 20 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20 жовтня 2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 10, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 152 КК України.

Слідчий ОСОБА_12 в судовому засіданні клопотання підтримав просив задовольнити, з підстав, зазначених у клопотанні.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав просив задовольнити, вказав, що існують ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду у зв`язку з покаранням, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні злочину, а також може продовжити злочинну діяльність, може впливати на свідків та потерпілу.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_13 , та законний представник ОСОБА_6 , заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя заслухав думку слідчого, прокурора, обвинуваченого, його законного представника, та захисника, вивчив клопотання та додані до нього документи, приходить до наступного.

Стаття 178 КПК України зобов`язує суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Суд ґрунтується на принципі презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, суспільну небезпеку злочинних дій, в яких підозрюється ОСОБА_5 , а також його вік і дані про особу підозрюваного та міцність його соціальних зв`язків, а саме: раніше не судимий, має задовільний стан здоров`я, не є особою з інвалідністю, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Слідчий суддя приймає до уваги ризики, наведені у ст. 177 КПК України і які існують відносно підозрюваного, а саме:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), дані про особу підозрюваного, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливо для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 182, ч. 4 ст. 183 КПК України, суд, з урахуванням викладених обставин злочину, тяжкості та характеру злочину, який поєднаний з насильством, не визначає суму застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 184, 193, 196, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0000611, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 10, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 152 КК України, про обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , задовольнити.

Обрати (продовжити) відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком 60 (шістдесят) днів до 08 години 20 хвилин 18 грудня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Слідчий суддя