Справа № 352/1852/23
Провадження № 1-кп/352/102/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2024 м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 Франківського району Івано-Франківської області, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисних дій, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», що декриміналізує інкриміноване ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання захисника.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення даного клопотання.

Потерпіла в поданій суду заяві поклалась на розсуд суду.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання захисника слід задоволити.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, що набув чинності 09.08.2024, змінено максимальний розмір дрібного викрадення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, з набранням чинності вказаним Законом змінено диференціюючий критерій розмежування адміністративного проступку та кримінального правопорушення: викрадення майна крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати на суму до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на даний час утворює склад адміністративного, а не кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.08.2024 у справі №567/507/23 (провадження №51-7110 км 23), ч.2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону України №3886-ІХ) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 цього кодексу настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 НМДГ. Отже, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 НМДГ.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Ураховуючи те, що ОСОБА_3 інкримінується за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення, в умовах воєнного стану 05.06.2023 на суму 1286,83 грн, тобто ця сума є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону України №3886-ІХ та положень ПК України настає відповідальність, а саме 2684 грн за 2023 рік, то на виконання вимог ч.3 ст.479-2 КПК України судом запитано згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження у частині обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду на закриття кримінального провадження за ч.4 ст.185 КК України з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України - у зв`язку з втратою чинністю закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Наслідки закриття провадження з даних підстав йому роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор не заперечила щодо закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України у зв`язку з втратою чинністю закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до п.4 - 1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до абз.5 ч.7 ст.284 КПК України, ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Таким чином, установивши, що на час здійснення судового провадження втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність частини інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_3 діянь, норму ч.1 ст.5 КК України щодо зворотної дії Закону у часі, згоду обвинуваченого ОСОБА_3 на закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, врахувавши думку прокурора, суд уважає, що кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України слід закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України - у зв`язку з втратою чинністю закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 220, 303, 307, 309 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника задоволити.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинністю закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на ухвалу суду до Івано-Франківського апеляційного суду подається протягом семи днів з дня її оголошення через Тисменицький районний суд.

Суддя ОСОБА_6