Провадження № 1-кс/161/5364/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 05 листопада 2024 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 , представника володільця майна (ТОВ «Містобудконцепт») адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003559 від 21.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлово-офісного комплексу, загальною площею 0,0779 га, кадастровий номер якої :11:116:0004, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речового доказу.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчими СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області, за процесуального керівництва прокурорів Луцької окружної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003559 від 21.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України.

Підставою для накладення арешту на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлово-офісного комплексу, загальною площею 0,0779 га, кадастровий номер якої :11:116:0004, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що вказують слідчий та прокурори, є визнання її речовим доказом у кримінальному провадженні, так як існують достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та проведення необхідних слідчих дій із цим майном, при цьому, накладення арешту на це майно є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий за погодженням із прокурором звернулись із відповідним клопотанням про накладення арешту на вищевказану земельну ділянку шляхом заборони ТОВ «Містобудконцепт» та іншим суб`єктам господарювання користування нею, проведення державної реєстрації, зміни та присвоєння кадастрових номерів, зміни меж, зміни конфігурації, зміни цільового призначення, переоформлення, використання земельних ділянок не по цільовому призначенню, внесення змін до державної реєстрації, будь-яких нотаріальних дій, подальшої забудови, проведення будь-яких будівельних та підготовчих до будівельних робіт, перетворення, переоформлення об`єктів нерухомого майна, земельних ділянок та об`єктів незавершеного будівництва, які розташовані на вказаній земельній ділянці, заборони службовим та посадовим особам ГУ Держгеокадастру у Волинській області, їх відділам та структурним підрозділам погоджувати, здійснювати реєстрацію, зміни та присвоєння кадастрового номеру, зміни меж, зміни конфігурації, зміни цільового призначення, переоформлення об`єктів нерухомого майна, використання земельної ділянки не по цільовому призначенню, внесення змін до державної реєстрації, переоформлення об`єктів нерухомого майна, земельної ділянки та об`єктів незавершеного будівництва, які розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлово-офісного комплексу, загальною площею 0,0779 га, кадастровий номер якої :11:116:0004, до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні, та заборони службовим та посадовим особам Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради приймати повідомлення про початок підготовчих робіт, зміни у даних про початок підготовчих робіт, декларацію про початок підготовчих робіт, зміни даних у декларації про початок підготовчих робіт, повідомлення про початок будівельних робіт, зміни даних у повідомленні про початок будівельних робіт, декларації про початок будівельних робіт, зміни даних у декларації про початок будівельних робіт на вказаній земельній ділянці, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлово-офісного комплексу, загальною площею 0,0779 га, кадастровий номер якої :11:116:0004, до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурори Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 , кожен зокрема, клопотання підтримали з підстав наведених у ньому, просили його задовольнити.

Представник володільця майна (ТОВ «Містобудконцепт») адвокат ОСОБА_6 щодо задоволення клопотання заперечив, як необґрунтованого.

Від директора ТОВ «Містобудконцепт» ОСОБА_7 , який у судове засідання не з`явився, до суду надійшли письмові заперечення на клопотання про арешт майна, у яких останній просив у задоволенні клопотання відмовити.

Про дату, час та місце розгляду клопотання належним чином повідомлялася Луцька міська рада, яка є власником земельної ділянки кадастровий номер якої :11:116:0004, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , однак в судове засідання представник Луцької міської ради не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду від останнього не надходило, водночас, неявка представника, відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши думку учасників, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В свою чергу, ч. 1 ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до ч. 5 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Частиною 6 ст. 132 КПК України визначено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 1 ст. 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Окрім цього, приписами ст. 94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя повинен, серед іншого, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні дізнавача, слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки суб`єкт, який ініціює будь-яке обмеження права власності, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Так, слідчим суддею в судовому засіданні встановлено, що слідчими СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області, за процесуального керівництва прокурорів Луцької окружної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003559 від 21.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України.

В межах вищевказаного кримінального провадження слідчий за погодженням із прокурором звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлово-офісного комплексу, загальною площею 0,0779 га, кадастровий номер якої :11:116:0004, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речового доказу.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий та прокурори посилаються на те, що метою накладення арешту є забезпечення збереження вказаної земельної ділянки як речового доказу, оскільки таке майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, про що вони зазначили безпосередньо у судовому засіданні.

Водночас, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що вищевказана земельна ділянка є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегла на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Посилання слідчої та прокурорів на ту обставину, що вказана земельна ділянка відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, є лише формальним посиланням на відповідну норму кримінального процесуального закону.

Про формальність вказаних посилань та доводів свідчить також постанова слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 21.10.2024, якою вищевказану земельну ділянку визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0003559 від 21.10.2024, оскільки вона не містить чітких посилань та критеріїв, визначених ст. 98 КПК України, та будь-якого обґрунтування.

Більше того, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу, що підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та визнання вказаної земельної ділянки речовим доказом є те, що вона є пам`яткою архітектури, на якій здійснюються будівельні роботи.

В той же час, в ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :11:116:0004, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не є пам`яткою архітектури, оскільки відомості про неї, як про пам`ятку архітектури, не містяться в Державному реєстрі нерухомих пам`яток України.

Дану обставину в судовому засіданні підтвердила і слідча, яка вказала, що відомості про земельну ділянку, як про пам`ятку архітектури, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено помилково, оскільки, відповідно до наказу Управління культури і туризму ВОДА від 29.12.2009 № 151 з додатком, вона є щойно виявленим об`єктом культурної спадщини Волинської області.

Із дослідженого, згаданого вище, наказу та додатку до нього переліку нововиявлених об`єктів археологічної спадщини Волинської області (м. Луцьк), які додані слідчим та прокурорами, вбачається, що відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером :11:116:0004, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні.

За таких обставин, посилання слідчого та прокурорів на те, що спірна земельна ділянка є щойно виявленим об`єктом культурної спадщини є передчасними та надуманими, оскільки не підтверджується належними та допустимими доказами.

При цьому, з висновку ДП «Науково-дослідний центр «Охоронна археологічна служба України» Інституту археології НАН України за результатами наукового археологічного дослідження від 11.07.2024 № 40-в/02-24, об`єктом дослідження якого є земельна ділянка площею 185 м2 на АДРЕСА_1 , вбачається, що внаслідок відсутності археологічного культурного шару та об`єктів, які б потребували консервування та реставрації до глибини в -1 м від денної поверхні на вказаній земельній ділянці до цієї технологічної глибини можуть бути реалізовані проекти будівництва без необхідності проведення подальших наукових археологічних досліджень.

В свою чергу, в клопотанні слідчого, яке погоджене прокурором, про арешт майна від 25.10.2024 (а.с. 2) та постанові про визнання речей речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 21.10.2024 зазначено, що реалізація проекту будівництва без необхідності подальших наукових археологічних досліджень може бути на глибині не більше -1 метра.

Тобто, слідчий та прокурор не належним чином оцінивши висновок ДП «Науково-дослідний центр «Охоронна археологічна служба України» Інституту археології НАН України за результатами наукового археологічного дослідження від 11.07.2024 № 40-в/02-24 ототожнили глибину в -1 метр від денної поверхні до загальної глибини в -1 метр, які між собою є неспівмірними, чим допустили підміну вищевказаних понять.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу, що предметом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України, є винятково об`єкти культурної спадщини чи їх частини.

В ході розгляду клопотання, ні слідчим, ні прокурорами, не доведено, що земельна ділянка, кадастровий номер якої :11:116:0004, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є об`єктом культурної спадщини.

За таких обставин, як наслідок, на переконання слідчого судді, органом досудового розслідування не доведено, що земельна ділянка, на яку слідчий та прокурори просять накласти арешт, є речовим доказом у вищевказаному кримінальному провадженні, зберегла на собі сліди протиправної діяльності, або ж містить (може містити) відомості, які потребують дослідження в ході досудового розслідування, та які можуть бути використані як доказ для доведення будь-яких фактів чи обставин, які підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Водночас, на думку слідчого судді, сам факт визнання земельної ділянки речовим доказом, за відсутності належного обґрунтування досягнення конкретних завдань арешту майна, визначених ст. 170 КПК України, та необхідності й мети накладення арешту, не є безумовною підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Отже, органом досудового розслідування не доведено, що земельна ділянка, загальною площею 0,0779 га, кадастровий номер якої :11:116:0004, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тобто саме частина земної поверхні, на яку сторона обвинувачення просить накласти арешт з метою забезпечення збереження речового доказу, має ознаки речового доказу у кримінальному провадженні, і можливість її використання в якості доказу з метою встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, та, як наслідок, не доведено необхідності накладення на неї арешту.

Доводи прокурорів та слідчого, що вищевказане майно є доказом у даному кримінальному провадженні є надуманими, а тому накладення арешту на земельну ділянку, з метою забезпечення збереження речового доказу, є безпідставним.

Окрім наведеного вище, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя бере до уваги те, що в межах кримінального провадження №0004078 від 01.09.2017, здійснювалось досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 298, ч. 2 ст. 298 КК України, предметом якого були аналогічні обставини, а на земельну ділянку площею 0,0779 га, з кадастровим номером :11:116:0004, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було накладено арешт, який в подальшому ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.01.2018 скасовано, оскільки вищевказана земельна ділянка, на яку накладено арешт, не є культурною спадщиною, а кримінальне провадження закрито, про що прокурор ствердив безпосередньо в судовому засіданні.

Згідно з ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Положеннями ст. 2 КПК України визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться диспозитивність, яка, з огляду на ч. 3 ст. 26 КПК України, полягає в тому, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, слід зазначити, що представником ТОВ «Містобудконцепт» до письмових заперечень на клопотання про арешт майна долучено відповідні документи, якими підтверджується законність проведення будівельних робіт на вказаній земельній ділянці, а саме: - рішення Луцької міської ради від 24.04.2024 № 58/44, відповідно до якого ТОВ «Містобудконцепт» надано земельну ділянку площею 0,0779 га, з кадастровим номером :11:116:0004, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на умовах оренди строком на 7 років для будівництва та обслуговування житлово-офісного комплексу; - договір оренди землі від 25.07.2024, укладеного між Луцькою міською радою та ТОВ «Містобудконцепт»; - розрахунок орендної плати за земельну ділянку; - акт визначення меж земельної ділянки від 05.07.2024; - робочий проект житлово-офісного комплексу АДРЕСА_1 ; - лист директора Дочірнього підприємства ДП «Науково-дослідний центр «Охоронна археологічна служба України» Інституту археології НАН України від 25.06.2013 № 99/1-07, відповідно до якого на земельній ділянці у АДРЕСА_1 , можливе проведення будівельних робіт, згідно проекту; - витяг з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва; - висновок ДП «Науково-дослідний центр «Охоронна археологічна служба України» Інституту археології НАН України за результатами наукового археологічного дослідження від 11.07.2024 № 40-в/02-24.

Разом з цим, до письмових заперечень, додано копію акта візуального обстеження земельної ділянки від 01.11.2024 з фототаблицями, складеного начальником відділу охорони культурної спадщини Луцької міської ради ОСОБА_8 , заступником начальника відділу охорони культурної спадщини Луцької міської ради ОСОБА_9 , головним спеціалістом відділу охорони культурної спадщини ОСОБА_10 та залученим представником ДП «Науково-дослідний центр «Охоронна археологічна служба України» Інституту археології НАН України, заступником директора підприємства ОСОБА_11 , з якого вбачається, що будівництво житлово-офісного комплексу по АДРЕСА_1 здійснюється з дотриманням норм пам`яткоохоронного законодавства України, в тому числі Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Окрім зазначеного вище, слідчий суддя, при прийнятті рішення, бере до уваги той факт, що відповідно до припису №1 Департаменту культури, молоді та спорту ВОДА від 18.10.2024 № 2304/02-1-09/2-24 на момент розгляду клопотання припинено проведення будівельних робіт на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , про що в судовому засіданні ствердив представник ТОВ «Містобудконцепт», що запобігає можливому руйнуванню пам`яток архітектури.

Отже, зважаючи на викладене, версія органу досудового розслідування, що земельна ділянка, на яку просять накласти арешт, відповідає ознакам, визначеним ст. 98 КПК України, тобто відповідає критеріям речового доказу у кримінальному провадженні, належним чином не доведена і не підтверджена допустимими, в розумінні ст. 86 КПК України, доказами та повністю спростована доказами наданими представником ТОВ «Містобудконцепт».

Положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, зважаючи, що сторона обвинувачення не представила слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, при цьому представником ТОВ «Містобудконцепт» надано дозвільні документи на проведення будівництва, а на виконання припису будівельні роботи зупинено, у зв`язку з чим, з огляду на принцип диспозитивності, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для задоволення клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003559 від 21.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003559 від 21.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1