н/п 1-кс/766/7976/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2024 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суд Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001009 від 29.09.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

30.09.2024 року слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого суддів з клопотанням, якому просив: накласти арешт на футболку темно синього кольору та спортивні штани темно синього кольору, які були вилучені 29.09.2024 року в період часу з 09:25 год. по 09:35 год. т.в.о. заступника начальника СВ ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 , під час проведення особистого обшуку ОСОБА_6 в ході затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, залишивши їх у розпорядженні органу досудового розслідування.

Клопотання мотивовано тим, що Слідчим відділенням Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області за процесуального керівництва Херсонської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001009 від 29.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.09.2024 близько 23.30 год., перебуваючи у кухонній кімнаті за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на заподіяння смерті іншій людині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, після раптово виниклого словесного конфлікту зі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс останньому декілька ударів ножем в область грудної клітини праворуч, голови та рук, у результаті чого спричинив потерпілому відповідно до медичної довідки чергового хірурга від 29.09.2024 тілесні ушкодження у вигляді: множинні різані рани голови, грудної клітини, лівої кисті, розрив правої легені, правобічний гемоторакс, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. При цьому, ОСОБА_6 не зміг довести свій злочинний умисел направлений на заподіяння смерті іншій людині до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілому вчасно було надано медичну допомогу.

Так, 29.09.2024 року в період часу з 09:25 год. по 09:35 год. т.в.о. заступника начальника СВ ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 під час затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_6 було проведено особистий обшук затриманого в ході якого було виявлено та вилучено: футболку темно синього кольору та спортивні штани темно синього кольору, які упаковано до картонної коробки на яку наклеєно контрольний талон з відповідними написами і підписами учасників огляду та яку опечатано клейкими стрічками NPU 0105104, NPU 0105105.

Вилучені 29.09.2024 року в період часу з 09:25 год. по 09:35 год. в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 , футболка темно синього кольору та спортивні штани темно синього кольору - є матеріальними об`єктами, які містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Оскільки, вразі не забезпечення збереження речових доказів, невідомі особи можуть їх змінити, втратити, перетворити, відчужити тощо, слід вирішити питання про накладення на них арешту до встановлення істини у кримінальному провадженні.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Власник майна в судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, причини неявки не пояснив, про час і місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується розпискою.

Вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділенням Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області за процесуального керівництва Херсонської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001009 від 29.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 28.09.2024 близько 23.30 год., перебуваючи у кухонній кімнаті за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на заподіяння смерті іншій людині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, після раптово виниклого словесного конфлікту зі ОСОБА_7 наніс останньому декілька ударів ножем в область грудної клітини праворуч, голови та рук, у результаті чого спричинив потерпілому відповідно до медичної довідки чергового хірурга від 29.09.2024 тілесні ушкодження у вигляді: множинні різані рани голови, грудної клітини, лівої кисті, розрив правої легені, правобічний гемоторакс, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. При цьому, ОСОБА_6 не зміг довести свій злочинний умисел направлений на заподіяння смерті іншій людині до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілому вчасно було надано медичну допомогу.

29.09.2024 року в період часу з 09:25 год. по 09:35 год. т.в.о. заступника начальника СВ ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 під час затримання ОСОБА_6 , як особи, підозрюваної у вчиненні злочину, було проведено особистий обшук затриманого в ході якого було виявлено та вилучено: футболку темно синього кольору та спортивні штани темно синього кольору, які упаковано до картонної коробки на яку наклеєно контрольний талон з відповідними написами і підписами учасників огляду та яку опечатано клейкими стрічками NPU 0105104, NPU 0105105.

Вилучені 29.09.2024 року в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 , футболка темно синього кольору та спортивні штани темно синього кольору постановою слідчого від 29.09.2024 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення є підстави вважати, що вилучені футболка та штани можуть містити на собі сліди злочину, зокрема сліди крові.

Оскільки вказані речі були вилучені у ОСОБА_6 під час затримання слідчий суддя приходить до висновку, що вони належать саме останньому.

З огляду на викладене майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а не накладення арешту може призвести до його знищення, псування, приховування, відчуження, тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме необхідність його збереження як речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони користування та розпоряджання ним.

Що стосується вимоги про залишення майна в розпорядженні органу досудового розслідування, тобто визначення місця та порядку зберігання речових доказів, то вона виходить за межі клопотання про арешт майна та компетенції слідчого судді. Так, у відповідності із ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Частиною 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 13 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, - відповідальною за зберігання речових доказів, приєднаних до справи, є особа, яка проводить дізнання, слідчий, в суді - суддя, відповідальний працівник апарату суду або керівник апарату суду, а в експертній установі - співробітник експертної установи, у віданні якого речові докази перебувають у відповідний період, або керівник експертної установи.

Таким чином, питання про місце зберігання речового доказу має вирішуватися слідчим, а не слідчим суддею.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на футболку темно синього кольору та спортивні штани темно синього кольору, які були вилучені 29.09.2024 року в період часу з 09:25 год. по 09:35 год. т.в.о. заступника начальника СВ ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 , під час проведення особистого обшуку ОСОБА_6 , які належать останньому, шляхом заборони користування та розпоряджання вказаним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1