ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

та сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0002777 від 26.07.2023 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Заставна, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, інваліда 3 групи загального захворювання, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, раніше не судимого;

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції.

На вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 28 травня 2024 року обвинувачений ОСОБА_6 та в його інтересах адвокат ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

ЄУНСС №716/2467/23 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9

Провадження №11-кп/822/274/24 Суддя - доповідач: ОСОБА_1

Категорія: ч.1 ст. 115 КК України

Цим вироком, ОСОБА_6 , - визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у виді 10 (десять) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислено з 26 липня 2023 року

Запобіжний захід, залишено раніше обраний ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 20069,69 грн. (двадцять тисяч шістдесят дев`ять) витрат за проведення експертиз.

Вирішено питання речових доказів.

Доводи апеляційних вимог.

Обвинувачений ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі повністю не згідний з вироком суду першої інстанції та вважає його таким, що підлягає скасуванню.

Стверджує, що всі докази щодо його непричетності судом були відкинуті, висновки поліграфа не було враховано, всі заперечення свідків були використані на користь звинувачення, а докази, які свідчили про його невинуватість судом не були взяті до уваги.

Адвокат ОСОБА_7 у спільній апеляційній скарзі разом з обвинуваченим ОСОБА_6 , з оскаржуваним вироком суду першої інстанції не погоджуються.

Зазначають, що обвинувачений своєї вини в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України не визнав і повідомив суд першої інстанції, що у нього не було мотиву для позбавлення життя своєї колишньої невістки ОСОБА_10 ..

Вважають, що районний суд дав неправильну оцінку показам свідка ОСОБА_11 , який заперечив факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 протягом часу проживання в нього останньої, в проміжок часу біля трьох тижнів і це може бути в період з 01.07.2023 року по 23.07.2023 року. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що саме в цей період часу ОСОБА_10 проживала в господарстві ОСОБА_11 і відповідно до висновку експерта №67-Е у померлої ОСОБА_10 на тілі були множинні тілесні ушкодження, які описані в пункті 1 підсумків експертного висновку №67-ЕБ, які були заподіяні від дії твердих тупих предметів, термін заподіяння яких більше 5 днів.

Заперечення факту побиття потерпілої ОСОБА_10 свідком ОСОБА_11 свідчить про те, що його свідчення в суді, як свідка є неправдивими, і що у нього був мотив у подальшому приїхати в м. Заставна на прохання ОСОБА_10 , а оскільки вона була в нетверезому стані, нанести їй тілесні ушкодження від яких остання померла.

У висновку експерта №67-Е зазначається, що смерть настала в період з 21 по 23 годину ІНФОРМАЦІЯ_3, і що після нанесення тілесних ушкоджень остання не могла пересуватися, спілкуватися, що вказує на те, що тілесні ушкодження могли бути нанесені в період з 21 по 23 годину ІНФОРМАЦІЯ_3, а тому покази свідків, що ОСОБА_10 повідомляла їм, що ОСОБА_6 побив її, що свекор домагається її, як жінки і примушує її вступити з нею у сексуальні відносини, але вона не погоджувалася і за це була побита засудженим, не відповідають дійсності.

По даній кримінальній справі не були встановлені мотив і мета, якими мав керуватися ОСОБА_6 умисно позбавляючи свою колишню невістку життя, жоден із досліджених доказів в судовому засіданні не дали відповіді, якщо вина ОСОБА_6 у вчиненні умисного вбивства доведена, який був у нього мотив для вчинення вбивства, і яку мету він переслідував вчиняючи дії по позбавленню життя ОСОБА_10 , а також не було доведено умисел ОСОБА_6 в заподіянні смерті останньої.

Вважають, що висновки районного суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи, що привело до визнання ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України і призначення покарання у вигляді 10 років позбавлення волі.

Прокурор у своєму запереченні на апеляційну скаргу сторони захисту вважає, що судом першої інстанції вірно кваліфіковано дії ОСОБА_6 , повно та всебічно досліджено всі обставини вказаного злочину, а також дотримано вимоги закону України про кримінальну відповідальність.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Обвинувачений ОСОБА_6 близько 22 години ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_1 , під час спільного розпивання спиртних напоїв, в ході раптово виниклої суперечки, ОСОБА_6 , діючи умисно, маючи на меті заподіяння смерті, наніс декілька ударів руками в область голови та шиї своїй колишній невістці ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці події.

Відповідно до висновку експерта Кіцманської філії Чернівецького обласного бюро СМЕ №67-Е від 05.10.2023 смерть ОСОБА_10 , настала від забою головного мозку, який виник на фоні закритої черепно-мозкової травми. На тілі трупа ОСОБА_10 виявлено наступні тілесні ушкодження: 1. Синці: навколо лівого ока з переходом на ліву вилицеву ділянку, навколо правого ока з переходом на праву вилицю, праву скроню і чоло справа, в ділянці чола по центру, в ділянці чола справа, в ділянці підборіддя по центру і справа, по передньо-боковій поверхні шиї справа, в ділянці верхньої губи справа з переходом на щоку, по слизовій верхньої губи справа, по тильній поверхні лівого променево-запястного суглобу, по ліктьовій поверхні правого передпліччя в середній третині, по зовнішній поверхні правого плеча в середній третині, по зовнішній поверхні правого плечового суглобу, в ділянці правої ключиці, в ділянці тіла грудини, по передній поверхні грудної клітки справа по середньо-ключичній лінії на рівні 6-7-го ребер, у кута нижньої щелепи зліва, в ділянці черева справа, у крила вздухвинної кістки справа, по боковій поверхні грудної клітини справа між передньою і задньою під пахвовою лініями на рівні 6-го ребра, в надлобковій ділянці справа на границі з черевом, по передній поверхні грудної клітини зліва між біляхребтовою і передньопідпахвовою лініями на рівні 4-8-го ребер, по зовнішній поверхні лівого плечового суглобу, по зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, по тильній поверхні лівого передпліччя в середній третині, по тильній поверхні лівої кисті у основи 1-го та 2-го пальців, у крила вздухвинної кістки зліва, по боковій поверхні грудної клітини зліва по задній під пахвовій лінії на рівні 7-го ребра, по зовнішній поверхні лівого стегна в верхній третині, по зовнішній поверхні лівого стегна в верхній третині, по зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині, по передній поверхні лівого колінного суглобу, по передній поверхні лівої гомілки в середній третині, по внутрішній поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу, по передньо-внутрішній поверхні правої гомілки на всьому протязі, по передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу, по передній поверхні правого стегна між середньою і нижньою третинами, по зовнішній поверхні правого стегна в середній третині, по зовнішній поверхні правої сідниці, у нижнього краю правої лопатки, в тімяно-скроневій ділянці голови справа. Рана: по слизовій верхньої губи справа; Саден: по тильній поверхні правої кисті, по тильній поверхні правої кисті на основній фаланзі, по тильній поверхні основної фаланги 4-го пальця правої кисті, по тильній поверхні лівого променево-запястного суглобу, по ліктьовій поверхні правого передпліччя в середній третині, по зовнішній поверхні правого плеча в середній третині, по зовнішній поверхні правого гомілково-ступневого суглобу.

2. Ушкодження у вигляді: синців: навколо лівого ока з переходом на ліву вилицеву ділянку, навколо правого ока з переходом на праву вилицеву ділянку, праву скроню і чоло справа, в ділянці чола по центру, в ділянці чола справа, в ділянці підборіддя по центру і справа, по передньо-боковій поверхні шиї зліва, в ділянці верхньої губи справа з переходом на щоку, по слизовій верхньої губи справа, в тімяно-скроневій ділянці голови справа. Рани - по слизовій верхньої губи справа; Крововиливів в м`які тканини голови зі сторони внутрішньої поверхні в тімяно-скроневій ділянці справа; Закритої черепно-мозкової травми з забоєм речовини головного мозку, який ускладнився субдуральною гематомою зліва; Закритого поперечного зламу лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща.

Описані ушкодження у 2-му пункті підсумків вищезазначеної експертизи виникли від дії твердих тупих предметів з обмеженою поверхнею травмування, цілком можливо при обставинах, які описані у фабулі постанови, внаслідок нанесення померлій при житті чисельних ударів в голову та шию сторонньою особою, можуть відповідати терміну на ІНФОРМАЦІЯ_3 року і по відношенню до живих осіб відносяться: синці - до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень; рана, крововиливи в м`які тканини голови зі сторони внутрішньої поверхні - до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоровя; закрита черепно-мозкова травма з забоєм речовини головного мозку з утворенням субдуральною гематоми до 400 мл, закритий поперечний злам лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща - до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння, які спричинили смерть.

Всі інші описані тілесні ушкодження у 1-му пункті підсумків вказаної вище експертизи виникли від дії твердих тупих предметів, термін їх заподіяння більше 5-ти діб, заподіяні при інших обставинах, по відношенню до живих осіб відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень і в причинному зв`язку з фактом настання смерті не знаходяться.

Смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 року в проміжок часу з 21 до 23 годин від забою головного мозку, який виник на фоні закритої черепно-мозкової травми.

Повний поперечний злам лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща також знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із фактом настання смерті і заподіяний перед смертю.

Закрита черепно-мозкова травма з утворенням субдуральної гематоми до 400 мл, закритий повний поперечний злам лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща заподіяні одночасно, або в дуже короткий проміжок часу.

Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_10 померла раптово, або на протязі декількох хвилин.

Обвинувачений ОСОБА_6 в ході розгляду справи, вину не визнав.

Позиції учасників апеляційного провадження в судових дебатах.

Обвинувачений ОСОБА_6 та в його інтересах захисник ОСОБА_7 , підтримали подані ними апеляційні скарги і наполягали на їх задоволенні. Просили вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити виправдувальний вирок.

Прокурор у суді апеляційної інстанції просив Вирок районного суду щодо засудження ОСОБА_6 за ч.1 ст. 115 КК України залишити без змін, а апеляційні скарги сторін захисту без задоволення.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких апеляційний суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Встановивши суть вироку та з`ясувавши вимоги апеляційних скарг учасників, заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та доводи його захисника - адвоката ОСОБА_7 , заперечення сторони обвинувачення щодо заявлених апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно зі ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів перевіривши, в межах апеляційних скарг, матеріали даного кримінального провадження вважає, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону та Конвенції.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції встановивши фактичні обставини справи, перевірив та проаналізував надані сторонами докази, надавши оцінку кожному з них і їх сукупності у взаємозв`язку, дотримуючись вимог статей 86, 87, 94 КПК України, здійснивши повний аналіз доказів, дійшов вірного висновку про те, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом, допустимими й достатніми доказами винність ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 115 КК України, умисним вбивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Із суб`єктивної сторони цей злочин характеризується умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо припускає їх настання.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність у винного прямого чи непрямого умислу на вбивство, треба виходити з сукупності всіх обставин справи і брати до уваги ті з них, які можуть свідчити про бажання чи свідоме припускання винним смерті потерпілого. При цьому перш за все потрібно врахувати спосіб, знаряддя та засоби вчинення злочину, кількість, характер та локалізацію спричинених тілесних ушкоджень, причини припинення дій з боку винної особи, її взаємовідносини з потерпілим, поведінку обох, яка передувала події злочину. Про умисел на позбавлення життя свідчить умисне нанесення ушкоджень у життєва важливі органи потерпілого, в результаті чого настає смерть.

Що стосується заперечення вини обвинуваченим ОСОБА_6 у районному суді, в судовому засіданні апеляційної інстанції та доводів наведених апелянтами у скаргах і адвокатом під час апеляційного розгляду, то такі твердження останніх не заслуговують на увагу колегії суддів та спростовуються матеріалами кримінального провадження т.я. вина обвинуваченого ОСОБА_6 беззаперечно доводиться матеріалами кримінального провадження, показами потерпілої та свідків наданими в суді першої інстанції під присягою.

Зокрема, відповідно до висновку судово-медичного експерта №67-Е від 05.10.2023 у ОСОБА_10 наявний ряд тілесних ушкоджень, серед яких є як легкі, так і тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили смерть. Так, у пункті 2 вказаного висновку зазначені ушкодження у вигляді:

- синців: навколо лівого ока з переходом на ліву вулицеву ділянку, навколо правого ока з переходом на праву вилицеву ділянку, праву скроню і чоло справа, в ділянці чола по центру, в ділянці чола справа, в ділянці підборіддя по центру і справа, по передньо-боковій поверхні шиї зліва, в ділянці верхньої губи справа з переходом на щоку, по слизовій верхньої губи справа, в тімяно-скроневій ділянці голови справа;

- рани по слизовій верхньої губи справа;

- крововиливів в м`які тканини голови зі сторони внутрішньої поверхні в тімяно-скроневій ділянці справа;

- закритої черепно-мозкової травми з забоєм речовини головного мозку, який ускладнився субдуральною гематомою зліва;

- закритого поперечного зламу лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща.

Отже, вказані тілесні ушкодження відповідно до підсумків вищезазначеної експертизи виникли у ОСОБА_10 від дії твердих тупих предметів з обмеженою поверхнею травмування, цілком можливо при обставинах, які описані у фабулі постанови, внаслідок нанесення померлій при житті чисельних ударів в голову та шию сторонньою особою, можуть відповідати терміну на ІНФОРМАЦІЯ_3 і по відношенню до живих осіб відносяться: синці - до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень; рана, крововиливи в м`які тканини голови зі сторони внутрішньої поверхні - до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я; закрита черепно-мозкова травма з забоєм речовини головного мозку з утворенням субдуральної гематоми до 400 мл, закритий поперечний злам лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща - до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння, які спричинили смерть.

Смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в проміжок часу з 21 до 23 годин від забою головного мозку, який виник на фоні закритої черепно-мозкової травми.

Повний поперечний злам лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща також знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із фактом настання смерті і заподіяний перед смертю.

Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_10 померла раптово, або на протязі декількох хвилин. Після отримання тілесних ушкоджень громадянка ОСОБА_10 не могла самостійно пересуватись, розмовляти та вчиняти будь-які цілеспрямовані дії.

При медико-криміналістичній експертизі органокомплексну горлянки від трупу ОСОБА_10 виявлено наступне: при дослідженні м`яких тканин виявлено циркулярний крововилив в ділянці патологічної рухливості, а саме: у нижній третині лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща; виявлено повний поперечний злам у нижній третині лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща, який міг виникнути внаслідок дії твердого тупого предмету, безпосередньо в місці прикладання травмуючої сили.

Закрита черепно-мозкова травма з утворенням субдуральної гематоми до 400 мл, закритий повний поперечний злам лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща - заподіяні одночасно, або в дуже короткий проміжок часу.

Кількість нанесених ударів громадянці ОСОБА_10 , які знаходяться в причинному зв`язку з фактом настання смерті - не менше дев`яти (т.1 а.п.112-116).

Описані тілесні ушкодження у 1-му пункті підсумків вказаної вище експертизи, такі як синці, рани та садна виникли від дії твердих тупих предметів, термін їх заподіяння більше 5-ти діб, заподіяні при інших обставинах, по відношенню до живих осіб відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень і в причинному зв`язку з фактом настання смерті не знаходяться.

Попри це, у висновку експерта №67-Е (додатково) вказано, що описані тілесні ушкодження у п.2 первинної експертизи, як і цієї, не характерні для одноразового падіння померлої при житті з висоти власного зросту із подальшим співударянням з площиною, чи з твердими виступаючими предметами, як з прискоренням, так і без прискорення (п.9 а.п.121-122 т.1).

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 також доводиться наступними письмовими матеріалами кримінального провадження, які було досліджено в ході судового розгляду, зокрема такими як:

- рапортом інспектора-чергового ОСОБА_12 . ЧРУП про те, що 26.07.2023 надійшло повідомлення зі служби 102 від заявниці ОСОБА_13 про те, що померла сусідка ОСОБА_14 , яка надмірно вживала алкогольні напої; рапортами інспектора-чергового ЧРУП ОСОБА_12 , ОСОБА_15 про те, що 26.07.2023 надійшло повідомлення зі служби 102 від заявника ОСОБА_16 про те, що до заявника зателефонувала матір з номеру НОМЕР_1 , яка повідомила, що свекор ОСОБА_6 наніс тілесні ушкодження його сестрі внаслідок чого вона померла (т.1 а.п.16-20);

- протоколами огляду місця події від 26.07.2023 та таблицями ілюстрацій, відповідно до яких, об`єктом огляду є домогосподарство, яке розташоване в АДРЕСА_1 , де виявлено труп ОСОБА_10 (т.1 а.п.23-49, а.п.51-97);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 09.10.2023 та наданою інформацією від управління оперативно-технічних заходів ГУНП в Чернівецькій області про наявність та кількість з`єднань абонента ОСОБА_17 ( ОСОБА_11 ) за номером НОМЕР_2 із абонентом ОСОБА_18 ( ОСОБА_6 ) за номером НОМЕР_3 , які відбулись 22.07.2023, а також, що протягом періоду з 06:00 години по 23:30 ІНФОРМАЦІЯ_3 абонент ОСОБА_17 ( ОСОБА_11 ) не зв`язувався з абонентом ОСОБА_18 ( ОСОБА_6 ) (т.2 а.п.16, 37);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 08.10.2023 та наданою інформацією від управління оперативно-технічних заходів ГУНП в Чернівецькій області про наявність та кількість з`єднань абонента «А» з номером НОМЕР_2 із абонентом «Б» із номером НОМЕР_3 , які відбулись 22.07.2023 - 3, 23.07.2023 - 11, 24.07.2023 - 7, ІНФОРМАЦІЯ_3 - 6. Також вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_3 свідок ОСОБА_11 о 8:12 був у АДРЕСА_2 , потім весь день знаходився у м. Чернівці та о 20:02 годині повернувся у АДРЕСА_2 (т.2 а.п.38, 43-44);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.07.2023 за участі підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_19 , під час якого ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_20 перебувала в нього три дні, разом вони розпивали спиртні напої, згодом між ними виникла суперечка, остання його штовхала та вдарила по ногах і руках, а він в свою чергу штовхнув її та вдарив, так як перебував у стані алкогольного сп`яніння всіх деталей не пам`ятає, крім того вказав на травму голови отриману раніше (т.2 а.п.88-92);

- протоколом проведення додаткового слідчого експерименту від 28.07.2023 за участі підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, під час якого ОСОБА_6 підтвердив обставини, які вже попередньо ним повідомлялися під час слідчого експерименту (т.2 а.с.131-135);

- висновком експерта №781 від 01.08.2023 відповідно до якого ОСОБА_6 на даний час ознак психічного захворювання не виявляє, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_6 ознак хронічного психічного захворювання, недоумства та ознак іншого, тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час, ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.2 а.п.156-157);

- висновком експерта №СЕ-19/102-23/17269-ПС від 08.12.2023, відповідно до якого у поведінці підозрюваного ОСОБА_6 під час проведення його допиту в якості підозрюваного та проведених за його участі слідчих експериментів 26.07.2023 та 28.07.2023, наявні психологічні особливості, які свідчать про негативні та невизначені відповіді надані підекспертною особою, які є його індивідуальною тактикою викладу інформації, при якій спостерігається уникнення деталізації та конкретизації обставин події, схильності до уходу від поставлених запитань, надання завуальованої інформативності у процесі спілкування, що загалом характерні для ініціативного керування та цілеспрямованої корекції своїх повідомлень в залежності від ступеня актуальності ситуації спілкування та власних мотивів поведінки у процесі спілкування. У відеозаписах допиту та слідчих експериментів за участі підозрюваного ОСОБА_6 від 26.07.2023 та від 28.07.2023, ознак здійснення на нього психологічного впливу з боку осіб, які брали участь у проведені даних слідчих дій не виявлено (т.2 а.п.187-235);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 13.11.2023 та наданою інформацією від управління оперативно-технічних заходів ГУНП в Чернівецькій області, згідно якої абонент «А» ( НОМЕР_3 ) зв`язувався з абонентом ОСОБА_21 » ( НОМЕР_2 ): 22.07.2023 - 28 разів, 23.07.2023 - 57 разів, 24.07.2023 - 18 разів, ІНФОРМАЦІЯ_3 - 12 разів (всі дзвінки здійснено в першій половині дня - до 10:00) (т.3 а.п.45-46, 59-61);

- протоколом про хід і результати проведення негласної слідчої дії аудіо-відео контроль особи, диск розмови ОСОБА_6 з сестрою ОСОБА_13 під час побачення 19.09.2023, на якому підозрюваний повідомив, що побачив ОСОБА_20 ще живу, вона хрипіла і померла, потім він направився до сестри і в поліцію (т.3 а.п.68-69);

- висновком експерта №СЕ-19/126-23/6532-Д від 29.08.2023, відповідно до якого встановлено, що сліди рук, що вилучені 26.07.2023 під час огляду місця події та додаткового огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , з поверхні банки «REVO», з поверхні пластикової пляшки із написом «Coca Cola», із поверхні пачки сигарет Compliment залишені ОСОБА_6 , що свідчить на розпивання ним спільно із ОСОБА_10 алкогольних напоїв, зокрема слабоалкогольного енергетичного напою «REVO», яке остання принесла з собою 23.07.2023 (т.3 а.п.175-197);

- висновками ряду судово-імунологічних експертиз, згідно яких, на речах і змивах, вилучених з будинку ОСОБА_6 , наявна кров останнього або похідна від змішування його крові та ОСОБА_10 (т.3, т.4);

- висновком експерта №94 відповідно до якого, при судово-цитологічній експертизі зрізів нігтів ОСОБА_6 , знайдено епітеліальні клітини, що не є травматичного походження та містять антигени А та О(Н) ізосерологічної системи АВО. Антиген А - властивий ОСОБА_6 і міг походити від нього самого. Антиген 0(Н) є характерним для ОСОБА_10 .. Тому (незалежно від присутності цього антигену в крові ОСОБА_6 в якості супутнього) наявність домішка її клітин в піднігтьовому вмісті ОСОБА_6 не виключається (т.4 а.п.18-20).

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини в інкримінованому йому діянні, вина останнього у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_22 , ОСОБА_11 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_13 , які були надані безпосередньо у судовому засіданні та під присягою.

Отже, з показів потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_16 вбачається, що їх донька ОСОБА_10 дійсно була невісткою обвинуваченого ОСОБА_6 , який неодноразово запрошував її до себе в гості, де вони зловживали спиртними напоями, а вони як батьки перешкоджали їм в цьому і забирали її від обвинуваченого, внаслідок чого між ними були конфлікти і вони викликали працівників поліції, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними апеляційною інстанцією (т.3 а.п.100-104).

Свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_11 підтвердили в районному суді, що дійсно 23.07.2023 ОСОБА_10 поїхала в м. Чернівці, а саме на Калинівський ринок, звідки мала поїхати додому, однак вийшла в АДРЕСА_3 , щоб доїхати на маршрутці до ОСОБА_6 ..

Окрім цього, свідок ОСОБА_22 вказала, що на тілі ОСОБА_10 вона бачила синці та опіки, проте остання сказала, що пролила на себе щось гаряче. 24 чи ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 їй телефонувала з номеру ОСОБА_6 та попросила її забрати, так як її побили, а по її голосу вона зрозуміла, що остання перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_11 вказав, що він перебував з ОСОБА_10 у відносинах та вони проживали разом близько трьох тижнів, за цей час обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово дзвонив до ОСОБА_10 та погрожував, при цьому йому було відомо, що остання разом з обвинуваченим раніше випивали спиртні напої. 24.07.2023 ОСОБА_10 до нього подзвонила та повідомила, що ОСОБА_6 її сильно побив. Після чого він подзвонив до її мами та розказав про побиття доньки, проте ОСОБА_8 сиділа з онуками та не мала коштів і можливості, щоб поїхати забрати доньку. ІНФОРМАЦІЯ_3 він, на прохання своєї знайомої ОСОБА_26 , повіз її в м. Чернівці, де був з нею цілий день, а о 19.00 відвіз сусідку додому. Про смерть ОСОБА_10 дізнався через соціальні мережі.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що покази ОСОБА_11 щодо місця його перебування ІНФОРМАЦІЯ_3 повністю узгоджуються з показами свідка ОСОБА_26 наданими в суді першої інстанції та із матеріалами кримінального провадження, зокрема з протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 08.10.2023 та наданою інформацією від управління оперативно-технічних заходів ГУНП в Чернівецькій області (т.2 а.п.38, 43-44), а отже твердження апелянтів у скарзі, що ОСОБА_11 був у м. Заставна та рухався своїм автомобілем у напрямку від будинку ОСОБА_6 не заслуговують на увагу колегії суддів та є одним із способів уникнення відповідальності обвинуваченого за скоєне. Окрім того, у своїх показах наданих у суді І-ї інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 не вказував про те, що бачив автомобіль свідка ОСОБА_11 поруч із своїм будинком, як і не зазначав про це під час слідчих експериментів.

Також не відповідають дійсності слова ОСОБА_6 , що ОСОБА_10 зізналася йому, що викрала кошти у ОСОБА_11 і тому приїхала до нього, бо той її побив, при цьому сам обвинувачений вказує про те, що ОСОБА_10 з його телефона дзвонила ОСОБА_11 , щоб той її забрав.

Покази свідка ОСОБА_13 підтверджують той факт, що свідок ОСОБА_11 дзвонив до матері ОСОБА_10 , щоб та її забрала від обвинуваченого, так як останній її побив. Попри це вказала, що 24.07.23 до неї дійсно зателефонувала мама ОСОБА_10 та попросила забрати її доньку, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння від рідного брата. Проте, коли вона прийшла до житлового будинку ОСОБА_6 , то там нікого не побачила. Не заперечувала факту, що покійна та її рідний брат ОСОБА_6 часто зловживали спиртними напоями. ІНФОРМАЦІЯ_3 пізно вечері до неї прийшов ОСОБА_6 та сказав, що ОСОБА_20 померла, і потрібно піти до його будинку подивитись, що відбувається з ОСОБА_10 .. Однак, коли вона прийшла до будинку ОСОБА_6 , то вже приїхали працівники поліції.

Покази свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_27 спростовують той факт, що ОСОБА_6 працює на ставках (такі відомості й відсутні в матеріалах справи), на цих ставках обвинувачений прив`язував свого коня. При цьому свідок ОСОБА_23 вказав, що в період часу, коли відбулись вказані події ОСОБА_6 на ставках не бачив, а свідок ОСОБА_27 повідомив, що в період цих події до нього дзвонив обвинувачений з проханням перебити коня, так як він не прийде.

Свідки ОСОБА_25 та ОСОБА_29 суду показали, що були знайомі з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , та що остання проживала в нього. Вказали про те, що бачили на ОСОБА_10 подерті джинси, побиті коліна та руки. 24 і 25 липня вони обидві перебували разом із ОСОБА_11 .. При цьому, свідок ОСОБА_29 зазначила, що 25.07. вона говорила з ОСОБА_10 з мобільного телефону ОСОБА_30 , остання подзвонила з невідомого їй номера, вона плакала та вказала, що її тесть сильно побив через те, що хотів вступити з нею в статеві відносини.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, оцінивши зібрані у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, дав їм належну оцінку та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст. 115 КК України.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 , що він не мав жодних конфліктів із ОСОБА_10 , що не наносив їй тілесних ушкоджень, а покази свідка ОСОБА_11 є неправдивими, і що у нього був мотив у подальшому приїхати в м. Заставна на прохання ОСОБА_10 , та оскільки вона була в нетверезому стані, нанести їй тілесні ушкодження, від яких остання померла, не відповідають дійсності та суперечать показанням представника потерпілої, свідків та наявним в матеріалах справи доказам, що були досліджені судом першої інстанції та перевірені колегією суддів.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_6 не заперечує того, що ОСОБА_10 перебувала в нього декілька днів з 23.07.2023, що вони впродовж цих днів розпивали спиртні напої, що ОСОБА_10 за ці дні з території та будинку обвинуваченого не виходила, що він не наносив ОСОБА_6 ніяких ударів по обличчю, щоб вона могла від них померти, а також не наносив удару в область шиї, однак бійка/тяганина між ними була напередодні і ІНФОРМАЦІЯ_3 двічі, і ОСОБА_10 першою наносила йому тілесні ушкодження, а він у свою чергу наносив їй, проте крім них двох нікого більше не було у будинку, про що свідчать досліджені судом слідчі експерименти з ОСОБА_6 , не згоди чи заперечень щодо проведеного відтворення подій ніхто не висловив, ні обвинувачений, а ні його захисник.

При цьому, апеляційним судом встановлено, що слідчі експерименти проведено у відповідності до ст. 240 КПК України. Підстав ставити під сумнів відомості зазначені в них у апеляційного суду немає, оскільки вони повністю узгоджуються з іншими письмовими доказами, а також із показаннями свідків наданими безпосередньо суду.

Версія ОСОБА_6 , що ОСОБА_10 побив її співмешканець ОСОБА_11 не підтверджена матеріалами справи, а також обвинувачений не зазначав у своїх показах у суді (а також на досудовому слідстві) про те, що він бачив машину ОСОБА_11 біля його будинку ІНФОРМАЦІЯ_3, така позиція обвинуваченого лише описана в апеляційній скарзі його захисника, однак посилання на відповідні докази у скарзі відсутні, а отже така позиція сторони захисту є недоведеною, голослівною та озвученою заради уникнення відповідальності ОСОБА_6 за скоєне.

Що стосується доводів апелянтів про те, що в будинок ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 були відчинені двері, а отже в ньому був ОСОБА_11 , то вони не можуть бути взяті колегією суддів до уваги, оскільки у день, коли мала місце подія, до ОСОБА_6 приходила сестра ОСОБА_13 , проте нікого там не побачила, як остання зазначила у своїх показах наданих у суді першої інстанції, що також підтверджується протоколами огляду предмета від 31.07.2023, відповідно до якого предметом огляду є оптичні носії з відео файлами, на яких зафіксований рух підозрюваного ОСОБА_6 та ОСОБА_13 за 23.07. та ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.3 а.п.129-140).

Також у своїй апеляційній скарзі апелянти посилаються на висновок експерта №67-Е, яким встановлено, що на тілі ОСОБА_10 наявні тілесні ушкодження, які описані в пункті 1 підсумків експертного висновку, та які були заподіяні останній від дії твердих тупих предметів, термін заподіяння яких більше 5 днів, цим самим сторона захисту привертає увагу до того, що ці тілесні ушкодження померлій нанесені ОСОБА_11 , разом з тим, як слідує з вказаного висновку експерта, описані тілесні ушкодження у 1-му пункті підсумків експертизи №67-Е, такі як синці, рани та садна дійсно виникли від дії твердих тупих предметів, термін їх заподіяння більше 5-ти діб і заподіяні при інших обставинах, по відношенню до живих осіб і відносяться до легких тілесних ушкоджень і в причинному зв`язку з фактом настання смерті не знаходяться. Більше того, як встановлено у судовому засіданні свідки ОСОБА_25 та ОСОБА_29 вказували про те, що на тілі ОСОБА_10 вони бачили тілесні ушкодження, однак ті тілесні ушкодження на тілі останньої були виявлені суттєво раніше.

Доводи скаржників в частині того, що після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 не могла пересуватися, спілкуватися, а тому покази свідків, що остання повідомляла їм, що ОСОБА_6 побив її і домагався не відповідають дійсності, є надуманими, так як на слідчих експериментах обвинувачений ОСОБА_6 заявляв, що в нього з потерпілою була бійка напередодні, тобто 24.07.2023, а отже у першій половині ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 цілком могла телефонувати та розмовляти вранці, що саме так і було згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів (т.3 а.п.45-46, 59-61).

Окрім цього, апелянти у скарзі наголошують, що плями крові на речах в приміщенні будинку ОСОБА_6 , дійсно залишені останнім, так як у нього була сильна кровотеча від поранення і знаходився він у кімнаті, де померла ОСОБА_10 .. Разом з тим, такі доводи апелянтів є надуманими, оскільки не підтверджуються доказами, які б вказували, що ОСОБА_6 було сильно травмовано раніше, однак рядом експертиз встановлено, що виявлені сліди крові, походження якої не виключається від осіб з групами крові ОСОБА_31 , і в даному випадку плями могли утворитися за рахунок змішування крові ОСОБА_6 та ОСОБА_10 (т.3, т.4).

Отже, дослідивши та оцінивши наведені докази, як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням приписів ст. 94 КПК України, районний суд правильно встановив, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального провадження знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду.

Будь-яких даних, які б ставили під сумнів достовірність наведених у вироку доказів, не встановлено, в тому числі і ті, на які вказують апелянти.

Невизнання вини ОСОБА_6 за ч.1 ст. 115 КК України та його твердження про те, що злочин був вчинений іншою особою, а не ним, слід розцінювати як спосіб його захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене, оскільки винуватість обвинуваченого поза розумним сумнівом доведена сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення.

Вбивство, яке було наслідком дії особи, котра хоча й не ставила собі за мету позбавлення життя, але байдуже ставилася до такого наслідку, можливість якого вона свідомо допускала, кваліфікується як умисне вбивство. Відповідальність за умисне спричинення смерті настає і в тих випадках, коли винний, умисно завдаючи шкоди потерпілому, не передбачає конкретно, яка саме шкода матиме місце, допускаючи можливість будь-якої шкоди, у тому числі й смерті, яка фактично настає.

З урахуванням локалізації тілесних ушкоджень (забій головного мозку, повний поперечний злам лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща), кількості нанесених ударів - не менше дев`яти, проміжок часу (2 години), тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 вперше завдав ударів потерпілій приблизно біля 21:00 год., після чого вийшов на вулицю, повернувся через якийсь час і між ними знову почалася бійка, що свідчить про активні дії підсудного і спрямованості умислу на позбавлення життя потерпілої, а не лише подолання протиправних дій ОСОБА_10 , яка завдавала обвинуваченому тілесних ушкоджень.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів вважає, що воно призначено останньому у відповідності з вимогам ст. 65 КК України. При цьому, судом враховано тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, обставин, які б пом`якшували покарання ОСОБА_6 , згідно ч.1 ст. 66 КК України, судом не встановлено.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом враховано вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Також судом взято до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_6 , зокрема, що він раніше не судимий, свою провину не визнав, офіційно не працевлаштований, є інвалідом третьої групи загального захворювання, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, скоїв особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, і це відповідно до ст. 12 КК України.

Отже, на думку апеляційного суду, призначене судом покарання ОСОБА_6 у межах санкції ч.1 ст. 115 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, за результатами судового розгляду повно, всебічно, об`єктивно і неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, з точки зору належності, допустимості та достовірності оцінив кожний доказ та дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Отже, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити вирок, колегією суддів не виявлено.

Інших доводів щодо наявності істотних порушень кримінального процесуального закону України, які би ставили під сумнів законність вироку суду першої інстанції та вмотивованість висновків, обвинуваченим ОСОБА_6 і його захисником в апеляційних скаргах не наведено і в судовому засіданні апеляційної інстанції не обґрунтовано.

За таких обставин, апеляційні скарги учасників кримінального провадження задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а Вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 28 травня 2024 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст. 115 КК України - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення проте може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суд протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою,- в той самий порядок і строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3