Справа № 126/2593/24
Провадження №11-сс/801/848/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

при секретаря ОСОБА_5

прокурора в режимі відеоконференції ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу заявника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 24 жовтня 2024 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 24 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви.

Мотивуючи рішення про відмову у задоволенні скарги слідчий суддя зазначив, що заявником не доведено фактів отримання прокурором відповідної заяви, та при цьому подана заява не містить відомостей про імовірне вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке необхідно вносити до ЄРДР та здійснювати досудове розслідування.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі заявника ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 24 жовтня 2024 року через істотні порушення кримінального процесуального закону та невідповідність висновків фактичним обставинам провадження. Просить задовольнити скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час розгляду клопотання слідчим суддею постановлено незаконну та необґрунтовану ухвалу, висновки якої не відповідають фактичним обставинам справи, чим порушено його права, у заяві про злочин чітко вказано об`єктивні дані, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, проте слідчий суддя не надавши належної оцінки зазначеним у скарзі доводам, відмовив у її задоволенні.

Позиції учасників судового провадження.

Заявник ОСОБА_7 в судове зсідання не з`явився, повідомлявся про час та місце судового розгляду та така неявка відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає апеляційному розгляду.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги заявника, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга заявника не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з ухвали, слідчим суддею зазначені вимоги закону дотримано внаслідок чого висновки про відсутність підстав для задоволення скарги відповідають фактичним обставинам.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні.

На досудовому провадженні згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 22.10.2024 звернувся до Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій зокрема зазначив, що ним здійснювався догляд за ОСОБА_8 , яка проживала по АДРЕСА_1 . Під час здійснення належного догляду він навесні 2022 року за власні кошти закупив домашню птицю (тридцять курей) на загальну суму 3300 гривень. Після смерті ОСОБА_8 . 17.12.2022 ОСОБА_9 за сприяння працівників поліції заволоділа належним йому майном.

При цьому у поданій заяві не викладено час, місце, спосіб заволодіння майном.

Слідчим суддею, зокрема, встановлено, що зі змісту заяви ОСОБА_7 від 22.10.2024 не вбачається об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке може вноситись до ЄРДР.

При перегляді оскаржуваної ухвали суд апеляційної інстанції погоджується з мотивами та висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі від 24 жовтня 2024 року щодо відмови у задоволенні скарги на бездіяльність прокурора, при цьому, оцінюючи обґрунтованість доводів апеляційної скарги, враховує таке.

Чинним КПК закріплено процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 1 ст. 214 КПК). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 2 ст. 214 КПК).

Проте, така процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Так, до ЄРДР серед іншого вносяться відомості про: 1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК).

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Ці обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що викладені в ньому обставини не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення та не потребують для отримання зазначеного вище висновку перевірки засобами кримінального процесу, або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ані попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298). Згідно з п. 1 глави 2 розділу I цього Положення до реєстру вносяться, зокрема, відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18), за якою якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Суд також наголошує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року в справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо порушення вимог положень ст. 214 КПК, суд вважає, що слідчим суддею правомірно зазначено про відсутність об`єктивних даних, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, з чим закон безпосередньо пов`язує внесення відомостей до ЄРДР, зокрема через відсутність в заяві даних про час, місце та спосіб його вчинення.

Таким чином, зазначені в заяві ОСОБА_7 відомості недостатні для внесення до ЄРДР, оскільки не свідчать про вчинення будь-якого кримінального правопорушення, і що описані в скарзі факти потребують перевірки засобами кримінального процесу, тому прийняте слідчим суддею рішення є правильним по суті.

Відтак, під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею повністю дотримано вимоги процесуального законодавства, порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в тому числі за вимогами та обставинами, викладеними в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, а вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 24 жовтня 2024 про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: