Справа № 538/1637/24
Провадження № 1-кп/538/185/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року Лохвицький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000520 від 16.07.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яхники Лохвицького району Полавської області громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого формувальником тіста в ФОП " ОСОБА_5 ", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 369 КК України, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови Лохвицького районного суду від 17.08.2022 року справа 538/1068/22, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, при цьому працівниками поліції у ОСОБА_4 було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке в подальшому було направлено до сервісного центру в АДРЕСА_3 .

Відповідно до постанови Лохвицького районного суду від 29.11.2023 року у справі 538/2294/23, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами па строк один рік.

Вказана постанова розміщена на офіційному веб-сайті судової влади, копія постанови надіслана Лохвицьким районним судом Полтавської області ОСОБА_4 на адресу мешкання: АДРЕСА_2 , яку останній отримав.

В подальшому, незважаючи на те, що постанова Лохвицького районного суду Полтавської області від 29.11.2023 р. набрала законної сили, ОСОБА_4 , маючи реальну можливість їх виконувати в частині утримання від керування транспортними засобами, права керування якими він був позбавлений, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення ч. 1 ст. 129 Конституції України, ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, а також ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», якою забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, посягаючи на суспільні відносини у сфері правосуддя, умисно вчинив діяння, спрямовані на невиконання рішення суду, а саме 16.07.2024 року близько 10:30 години, свідомо розуміючи, що права керування транспортними засобами він позбавлений, керував транспортним засобом, скутером марки «Suzuki», моделі «Lets 3», сірого кольору без реєстраційного номеру та рухаючись по вулиці Європейській в м.Заводське, Миргородського району Полтавської області, що підтверджується складанням відносно нього працівниками сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ч.7 ст.121 КУпАП та винесенням постанови про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушеннявизнав повністю, суду пояснив, що дійсно будучи позбавленим права керування транспортними засобами в 2023 році, 16.07.2024 р. керував транспортним засобом - скутером, бо треба було взяти молоко, був зупинений працівниками поліції, які з`ясували про те, що він позбавлений прав керування і викликали слідчо-оперативну групу. Зазначив, що кається, згоден понести відповідне покарання, просив призначити йому штраф.

Обвинувачений не заперечує правильність кваліфікації дій органами досудового розслідування.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті в межах висунутого звинувачення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин в межах висунутого звинувачення із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що обвинувачений вчинив

кримінальний правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, а саме умисне невиконання

вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами

ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Так, суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином та наступні дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 є судимим, за місцем проживання негативна характеристика на нього відсутня, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має на утриманні одну неповнолітню дитину, офіційно працевлаштований.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся. Крім того, сприяв здійсненню досудового розслідування, що підтверджено стороною обвинувачення.

На підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, на думку суду відсутні, а зазначену прокурором обставину - рецидив, суд не вважає такою, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, враховуючи, що за місцем проживання негативна характеристика на нього відсутня, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, на утриманні має одну неповнолітню дитину, офіційно працевлаштований, і хоча є судимим, проте враховуючи наведені вище дані про особу обвинуваченого та враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, та враховуючи досудову доповідь, згідно з якою виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання за ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу.

Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 394 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,та призначити йому покарання у виді штафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) грн .

Речовий доказ: DVD+R диск марки «ALERUS» з позначками 4.7 Gb/ 120 min 16x SPEED , який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лохвицького

районного суду ОСОБА_1