Справа № 561/1554/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року с-ще Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

психолога ОСОБА_4 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Зарічне кримінальне провадження № 000024 від 12 вересня 2024 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соломир, Зарічненського району, Рівненської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , учня НОМЕР_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2024 року близько 22:00 год ОСОБА_5 маючи прямий умисел на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ХІ, шляхом вільного доступу прибув на територію домогосподарства в АДРЕСА_2 де проживає потерпілий ОСОБА_8 .. Будучи заздалегідь обізнаним про те, що на території цього домогосподарства перебуває автомобіль марки «Chevrolet» чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 підійшов до цього автомобіля де побачив наявний в салоні мобільний телефон марки «Redmi Note 12 S», який належить потерпілому ОСОБА_8 із наявною в ньому картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар».

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 підійшов до вказаного автомобіля, який в той час був незамкнутий та шляхом відкриття водійських дверцят проник у середину, після чого діючи умисно з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, здійснив крадіжку вказаного мобільного телефону, після чого разом із викраденим покинув територію вказаного вище домогосподарства.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на суму 4170,67 грн.

Крім того, 05 вересня 2024 року близько 00:20 год ОСОБА_5 маючи прямий умисел, спрямований на викрадення чужого майна, проник на територію домогосподарства в АДРЕСА_3 де проживає потерпілий ОСОБА_9 .

Діючи на грунті виниклого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ХІ, ОСОБА_5 будучи обізнаним про те, що в житловому будинку цього домогосподарства знаходиться мобільний телефон та те, що двері даного будинку є відчинені, проник до зазначеного приміщення, увійшов на кухню, де виявив на холодильнику підключений до зарядного пристрою мобільний телефон «Redmi Note 13» із наявною в ньому сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», що належить потерпілому ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння мобільним телефоном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 від`єднав мобільний телефон від зарядного пристрою, після чого разом з викраденим покинув приміщення вказаного будинку, а згодом і територію домогосподарства.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 5430,00 грн.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у житло та інше приміщення.

На стадії досудового розслідування 29 жовтня 2024 року між прокурором у кримінальному провадженні виконувачем обов`язків прокурора Зарічненського відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 разом з його законним представником ОСОБА_7 та захисником адвокатом ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами угоди про визнання винуватості її сторонами сформульовано підозру та його правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК України, підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторони, враховуючи особу підозрюваного, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених правопорушень, а саме вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 2, 3 ст. 50-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник адвокат ОСОБА_10 , законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , та прокурор ОСОБА_3 кожен окремо, під час підготовчого судового засідання, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просили угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в ній вид та міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з такого.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, а за змістом абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні у якому бере участь потерпілий допускається у випадку надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, усі потерпілі надали прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, проте в підготовче судове засідання не з`явилися згідно поданих письмових заяв про розгляд справи без їх участі.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Укладення угоди про визнання винуватості між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підставі для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта в загальній сумі 3029,00 грн підлягають стягненню з законного представника обвинуваченого на користь держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373 ст.ст. 374-376, 474, 475 КПК України

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні № 000024 від 12 вересня 2024 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні виконувачем обов`язків прокурора Зарічненського відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 разом з його законним представником ОСОБА_7 та захисником адвокатом ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді пробаційного нагляду на строк 1 (Один) рік.

На підставі ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 3029,12 грн (Три тисячі двадцять дев`ять гривень дванадцять копійок) документально підтверджених витрат на залучення експерта.

Речові докази, а саме мобільний телефон марки «Redmi Note 12 S» залишити потерпілому ОСОБА_8 , мобільний телефон «Redmi Note 13» залишити потерпілому ОСОБА_9 ..

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1