Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 518/1341/24
Провадження № 1-кп/499/97/24
У Х В А Л А

Іменем України

10 вересня 2024 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Іванівка Березівського району Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000323 від 19.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення ч.4 ст.186 КК України

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді призначено підготовче судове засідання по кримінальному провадженню №0000323 від 19.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення ч.4 ст.186 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, строком 60 діб.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 19.05.2024 о 18:30 год. перебуваючи в смт. Ширяєве, Березівського району, Одеської області, по вул. Лесі Українки, а саме навпроти території домоволодіння АДРЕСА_1 громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався на своєму гужовому транспорті. Побачивши останнього, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном. В ході реалізації даного корисливого умислу, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_4 вчинив сварку відносно ОСОБА_6 , в ході якої висловлювався на його адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, але бійки не вчиняв. Після цього, керуючись корисливими мотивами, з метою відкритого заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, відкрито заволодів гужовим транспортом, який належить громадянину ОСОБА_6 та викраденим гужовим транспортом ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток.

У зв`язку існуванням ризиків: ризик переховуватися від органів досудового розслідування або суду обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому є підстави вважати, що знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватися від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду та вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України; ризик незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, є обґрунтованим так як потерпілий та свідки проживають в одній територіальній громаді, знають один одного, а тому підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, шляхом залякування, погроз фізичною розправою чи умовляннями може вплинути на потерпілого, свідків для того, щоб останні змінили свої покази у кримінальному провадженні; ризик вчинити інше кримінальне правопорушення є обґрунтованим, так як підозрюваний ОСОБА_4 , являється особою раніше судимою та відносно якого на розгляді Малиновського районного суду міста Одеси перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000335 від 27.07.2017 року у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000665 від 26.07.2017 року, у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000183 від 29.04.2021 року, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, окрім інкримінованого йому правопорушення на теперішній час. Вказане свідчить про можливість вчинення ОСОБА_4 , нових кримінальних правопорушень, та вказує на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому прокурор просить суд обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того в судовому засіданні прокурор усно заявив клопотання про направлення справи до Ширяївського районного суду Одеської області в зв`язку з тим, що в Ширяївському районному суді Одеської області перебуває інше кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 та надав витяг з ЄРДР

Захисник обвинуваченого та обвинувачений проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу заперечували, обвинувачений просив вирішити питання про зменшення розміру застави, захисник обвинуваченого заперечували про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаюсь на необґрунтованість клопотання прокурора, проте у разі задоволення даного клопотання просила зменшити розмір застави, який був визначений раніше.

Стосовно клопотання про передачу справи до Ширяївського районного суду Одеської області обвинувачений наполягав на його задоволенні та захисник обвинуваченого не заперечувала проти його задоволення.

Розглянувши заявлене клопотання прокурора та заслухавши думку учасників процесу прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Як встановлено судом 23 травня 2024 року відповідно до ухвали слідчого судді Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Відповідно до ухвали Іванівського районного суду Одеської області від 17 липня 2024 року вважається продовженим даний запобіжний захід до розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу.

Отже на час розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою діє вже обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ухвали суду від 23.05.2024 року, тому суд вважає що клопотання про обрання запобіжного заходу є таким що задоволенню не підлягає.

Проте суд, враховуючи обставини справи та посилання прокурора на доцільність тримання особи обвинуваченого під вартою, суд вважає за необхідне вирішити питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою судом враховується у своїй сукупності пред`явлення особі обвинувачення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому за інкримінований злочин, а також наявність ризиків, які є обгрунтованими :

ризик переховуватися від суду обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому є підстави вважати, що знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватися від суду та вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України; ризик незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, є обґрунтованим так як потерпілий та свідки проживають в одній територіальній громаді, знають один одного, а тому підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, шляхом залякування, погроз фізичною розправою чи умовляннями може вплинути на потерпілого, свідків для того, щоб останні змінили свої покази у кримінальному провадженні; ризик вчинити інше кримінальне правопорушення є обґрунтованим, так як підозрюваний ОСОБА_4 , являється особою раніше судимою та відносно якого на розгляді Малиновського районного суду міста Одеси перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000335 від 27.07.2017 року у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000665 від 26.07.2017 року, у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000183 від 29.04.2021 року, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, окрім інкримінованого йому правопорушення на теперішній час. Вказане свідчить про можливість вчинення ОСОБА_4 , нових кримінальних правопорушень, та вказує на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розгляду кримінального провадження та не забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Зокрема, у справі «Яблонський проти Польщі» №33492/96, пункт 83, від 21.12.2000 року, Суд зауважує, що відповідно до пункту 3 статті 5 органи влади, приймаючи рішення про те, чи слід звільняти чи затримувати особу, зобов`язані розглянути альтернативні заходи забезпечення його появи на суді. Дійсно, ця стаття передбачає не лише право на «судовий розгляд упродовж розумного строку або звільнення до розгляду», але також передбачає, що «звільнення може бути обумовлено гарантіями його явки до суду».

Неможливість застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що цей запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинуваченого, враховуючи тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому за інкримінований злочин.

Продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру скоєного, що інкримінується обвинуваченому, а більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.

При цьому судом враховуються положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, яка встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Обґрунтована підозра у вчинені кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1 (с) Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин, це впливає з рішення Європейського суду з прав людини (К.-Р. проти Німеччини, 27 листопада 1997 р., § 57).

Вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечепорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, п.32 Series А, № 182).

Також, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі Летельє проти Франції звернув увагу на те, що тримання особи під вартою може бути виправдано, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Тобто, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Аналогічне ствердження є й у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Прітті проти Сполученного Королівства, де йдеться мова про те, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або, навіть, для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не має.

Крім того суд звертає увагу, що прокурор в клопотанні про обрання запобіжного заходу просив обрати захід терміном на 60 діб, з чим суд не погоджується виходячи з такого.

Ч.1 ст.197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Отже суд вважає, при визначенні терміну дії запобіжного заходу слід керуватися нормою закону та застосувати такий календарний вимір, як «день».

За правилами частини 3 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Стосовно клопотання сторони захисту про зменшення розміру застави, суд вважає , що воно задоволенню не підлягає, оскільки розмір застави визначений відповідно до ухвали слідчого судді від 23.05.2024 року.

Обґрунтованих підстав та доказів на їх підтвердження для зменшення розміру застави суду не подано.

Стосовно передачі кримінального провадження на розгляд до Ширяївського районного суду Одеської області суд зазначає наступне.

Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що поставляється вмотивована ухвала.

Згідно з пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Враховуючи наведене, заслухавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували на передачі кримінального провадження до іншого суду, дослідивши витяг з ЄДРДР, щодо наявності іншого кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає необхідним направити дане кримінальне провадження до Одеського апеляційного суду для вирішення питання щодо передачі до Ширяївського районного суду Одеської області для об`єднання з кримінальним провадженням відносно ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.,183,197,314,338,369,370 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вчинені злочину передбаченого ч.4 ст.186 КК України залишити без задоволення.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Григорівка, Ширяївського району, Одеської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком 60 днів тобто до 09 листопада 2024 року.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зменшення розміру застави - відмовити.

Направити подання до Одеського апеляційного суду про передачу кримінального провадження №0000323 від 19.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення ч.4 ст.186 КК України на розгляд Ширяївського районного суду Одеської областідля вирішення питання про обєднання з іншим кримінальним провадженням відносно ОСОБА_4 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, обвинуваченим у той же строк, з дня її отримання.

СуддяОСОБА_7