В И Р О К

іменем України

Справа №377/590/24

Провадження №1-кп/377/44/24

21 листопада 2024 року Славутицький міський суд Київської області в складі головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Славутичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000538 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Камишлов, Свердловської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст. 436-2 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 поширив матеріали у яких міститься виправдування, збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України розпочатої у 2014 році, тобто вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 та ч. 3 ст. 436-2 КК України, за таких обставин:

ОСОБА_4 , достовірно володіючи інформацією, що починаючи з 2014 року представниками РФ здійснено тимчасову окупацію частини території України, а починаючи з 24.02.2022 року підрозділами ЗС РФ та іншими її військовими формуваннями здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави України, розуміючи, що представниками такої держави агресора вчиняються дії направлені на зміну меж території України в порушення порядку встановленого Конституцією України, свідомо, умисно вчиняв дії направлені на поширення матеріалів у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації України, розпочату у 2014 році.

Поряд з цим, 16.03.2022 року, у встановленому законодавством України порядку, набрав чинності Закон України №2110-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо посилення кримінальної відповідальності за виготовлення та поширення забороненої інформаційної продукції» відповідно до якого внесено зміни до Кримінального Кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2001р.,№25-26, ст.131), а саме його положення доповнено статтею 436-2 такого змісту: виправдування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікація її учасників.

У громадянина України ОСОБА_4 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 22.03.2022, виник прямий злочинний умисел, направлений на вчинення кримінально караних діянь, що полягають у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

На виконання свого умислу ОСОБА_4 , діючи умисно, цілеспрямовано, переслідуючи ідеологічні мотиви, достовірно знаючи про публічно комунікативний характер соціальної мережі «Одноклассники» через можливість поширення інформації через всесвітню мережу «Інтернет» серед визначеного кола осіб, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 22.03.2022 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та за невстановлених досудовим розслідуванням обставин за допомогою електронного цифрового пристрою, що перебував у його користуванні та який під`єднаний до глобальної мережі Інтернет, у соціальній мережі «Одноклассники» створив обліковий запис за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під назвою « ОСОБА_7 ».

У подальшому, 22.03.2022 року, ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, на шкоду інформаційній безпеці суспільства та держави, маючи прямий умисел, направлений на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, серед користувачів Інтернет соціальної мережі «Одноклассники», усвідомлюючи протиправний характер власних намірів, в умовах швидкого розвитку інформаційного суспільства в України та глобального інформаційного простору, використання інформаційно-телекомунікаційних технологій у всіх сферах життя, де особливого значення набувають проблеми інформаційної безпеки, як складової державної безпеки України, перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_1 , за допомогою електронного цифрового пристрою, що перебував у його розпорядженні та який під`єднаний до глобальної мережі Інтернет, з використанням раніше створеного ним акаунту « ОСОБА_7 », розмістив публікацію, яка містить у собі текст російською мовою та розміщена на інформаційних інтернет ресурсах Російської Федерації, наступного змісту: «#ганьба #проукры #дурдом Фрагмент речи Коломойского в г. Хайфа: «Мы провели над украинцами опыт: мы взяли лишь языковое различие и надавили на историю, где выставили русских главными врагами «Незалежной». Спустя 20 лет мы получили идеальных бойцов против русских. Теперь же любого украинца, убившего русского, будут считать героем. Я надеюсь, мы разорвали их отношения на 100 лет. Теперь будет очень легко уничтожить самих украинцев, оторвав их от России, давая им деньги под проценты на войну, а затем за долги забрать у них всё»».

Відповідно до висновку експерта у публікації, розміщеній 22.03.2022 містяться інформація щодо виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Таким чином, ОСОБА_4 30.04.2022 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, цілеспрямовано, в умовах триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, розмістив вищевказану публікацію, чим поширив в Інтернет серед користувачів соціальної мережі «Одноклассники» відвідувачів сторінки « ОСОБА_7 » матеріали, в яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Відповідальність за вказаний злочин передбачена за ч.2 ст. 436-2 КК України як умисні дії, які полягали у поширенні матеріалів у яких міститься виправдування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

У подальшому, у період часу з 09.04.2022 року по 19.05.2023 року громадянин України ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, в умовах триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, на шкоду інформаційній безпеці суспільства та держави, з метою повторного вчинення кримінально караних діянь, що полягають у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, усвідомлюючи протиправний характер власних намірів, в умовах швидкого розвитку інформаційного суспільства в України та глобального інформаційного простору, використання інформаційно - телекомунікаційних технологій у всіх сферах життя, де особливого значення набувають проблеми інформаційної безпеки, як складової державної безпеки України, перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_1 , за допомогою електронного цифрового пристрою, що перебував у його розпорядженні та який під`єднаний до глобальної мережі Інтернет, з використанням раніше створеного ним акаунту « ОСОБА_7 », створеного в Інтернет соціальній мережі «Одноклассники», повторно розмістив публікації, які містять у собі текст російською мовою та розміщені на інформаційних інтернет ресурсах Російської Федерації, наступного змісту:

09.04.2022 - «Российские военные при отходе из села Катюжанка в Киевской области оставили украинским детям доброе послание на школьной доске»;

19.05.2023 - « ІНФОРМАЦІЯ_3 в ненависти к русским, Он жаждет виселиц для нас и гильотин. Но русский мир надел свои разгрузки И вышел в поле против всех один».

Відповідно до висновку експерта у зазначених публікаціях, розміщених ОСОБА_4 на сторінці « ОСОБА_7 » в соціальній мережі «Одноклассники» містяться виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Таким чином, ОСОБА_4 в період часу з 09.04.2022 по 19.05.2023 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, в умовах триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, розмістив зазначені публікації, чим повторно поширив серед користувачів Інтернет соціальної мережі «Одноклассники» відвідувачів сторінки « ОСОБА_7 » матеріали, в яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Відповідальність за вказаний злочин передбачена за ч.3 ст. 436-2 КК України як умисні дії, які полягали у поширенні матеріалів у яких міститься виправдування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році вчинені повторно.

22 липня 2024 року між прокурором і обвинуваченим в присутності захисника укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до змісту якої обвинувачений ОСОБА_4 , беззастережно визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2, ч.3 ст.436-2 КК України.

Сторони узгодили міру покарання ОСОБА_4 , за вказаним обвинуваченням за ч. 2 та ч.3 ст. 436-2 КК України із застосуванням ст.69 КК України та ч.1 ст.70 КК України у виді 240 годин громадських робіт без конфіскації майна.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо злочинів, кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Заслухавши думку обвинуваченого, роз`яснивши йому наслідки, передбачені ст.473 КПК України, заслухавши думку захисника, прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає укладену угоду про визнання винуватості такою, що відповідає вимогам ст. 470, 472 КПК України, оскільки прокурором при укладенні угоди враховано:

- ступінь та характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього;

- характер і тяжкість обвинувачення;

- наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження;

- наявність суспільного інтересу в запобіганні більш тяжких кримінальних правопорушень.

- сторони погодили, що обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, оскільки враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , повідомив суду, що насильство, примус чи погрози з питань укладення угоди до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою, йому ніхто не надавав. Захисник адвокат ОСОБА_5 повідомила, що вона здійснювала захист обвинуваченого під час укладення угоди та повністю підтвердила зазначені обвинуваченим обставини.

Заслухавши думку обвинуваченого, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, роз`яснивши йому права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, з`ясувавши обставини, передбачені у ч. 6 ст.474 КПК України, заслухавши думки прокурора, захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо нетяжких злочинів. Діяння, передбачені ч. 2 та ч.3 ст. 436-2 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , згідно зі ст. 12 КК України належить до нетяжких злочинів.

Відповідно до абзацу 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Таким чином, вимоги абзацу 5 ч. 4 ст. 469 КПК України при укладенні угоди про визнання винуватості дотримано.

Укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. ст. 470, 472 КПК України.

Суд визнає, що відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно із ст. 67 КК України, не встановлено.

Узгоджене сторонами покарання в межах, встановлених санкцією ч. 2 ст. 436-2 КК України, відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, є пропорційним та достатнім і забезпечить досягнення мети його застосування, оскільки враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення (злочину), особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, тобто є осудною особою, має зареєстроване місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, усвідомлюючий свою вину, суд погоджується з висновком сторін про призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України:

- за ч.1 ст.69, ч.2 ст. 436-2 КК України у виді 120 годин громадських робіт;

- за ч.1 ст.69, ч.3 ст. 436-2 КК України у виді 240 годин громадських робіт;

- на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 240 годин громадських робіт без конфіскації майна.

Укладена у цьому кримінальному проваджені угода про визнання винуватості відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та закону України про кримінальну відповідальність. Підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено, тому угода про визнання винуватості підлягає затвердженню шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженого угодою покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у зв`язку з проведенням лінгвістичної експертизи в сумі 11359 гривень 20 копійки необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , на користь держави.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 369-371, 373-375 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 липня 2024 року, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_9 за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000538 за ч. 2 та ч.3 ст. 436-2 КК України.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 та ч.3 ст. 436-2 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.436-2 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України покарання у виді 120 годин громадських робіт;

- за ч.3 ст.436-2 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України покарання у виді 240 годин громадських робіт без конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_10 призначити остаточне покарання у виді 240 годин громадських робіт без конфіскації майна.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням лінгвістичної експертизи акт № 101 від 16.04.2024 року в сумі 11359 гривень 20 копійок.

На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1