Справа № 129/2809/19
Провадження №11-кп/801/757/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

в режимі відеоконференції:

його захисника ОСОБА_10

потерпілих ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

представника потерпілих ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173, за апеляційною скаргою потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 на вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 01.06.2023, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красненьке Іллінецького району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,

визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.296 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання звільнено, якщо в період іспитового строку два роки шість місяців він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього цим вироком обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_7 вирішено рахувати з дня проголошення вироку.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Гнатівка Гайсинського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України,

визнано винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 296 КК України, і призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки;

- за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання звільнено, якщо в період іспитового строку два роки шість місяців він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього цим вироком обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_9 вирішено рахувати з дня проголошення вироку.

Цивільний позов ОСОБА_12 та ОСОБА_11 задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_9 та ОСОБА_7 солідарно на користь ОСОБА_11 33334 грн відшкодування завданої моральної шкоди; на користь ОСОБА_12 103334 грн відшкодування завданої моральної шкоди та 21008 грн відшкодування завданої матеріальної шкоди; судові витрати в сумі 18400 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ВСТАНОВИВ:

За вироком суду, ОСОБА_7 01.05.2019 року біля 01:30 години, знаходячись біля будівлі кафе «Ірина», що в АДРЕСА_3 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки та демонструючи явну зневагу до них, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, з мотивів явної неповаги до суспільства, умисно, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, та загальні норми поведінки, проявляючи особливу зухвалість, використовуючи нікчемний привід, діючи без попередньої змови між собою з іншою особою, а саме спільно із ОСОБА_9 , наніс кілька ударів кулаком правої та лівої руки в область голови ОСОБА_12 внаслідок чого останньому було спричинено тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 61 від 11.06.2019 виразились у вигляді забою м`яких тканин обличчя, синців в ділянці обличчя, та які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також перелому кісток носа зі зміщенням та перегородки носа, закритої черепно-мозкової травми, яка проявилася струсом головного мозку, та які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також наніс удар правою ногою в область лівої ноги ОСОБА_12 , тим самим не завдавши тілесних ушкоджень, але спричинивши потерпілому фізичну біль.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

ОСОБА_9 01.05.2019 року біля 01:30 години, знаходячись біля будівлі кафе «Ірина», що в АДРЕСА_3 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки та демонструючи явну зневагу до них, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, з мотивів явної неповаги до суспільства, умисно, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, та загальні норми поведінки, проявляючи особливу зухвалість, використовуючи нікчемний привід, діючи без попередньої змови між собою з іншою особою, а саме спільно із ОСОБА_7 , наніс кілька ударів правою ногою в область голови ОСОБА_12 , коли останній знаходився в лежачому положенні на землі, внаслідок чого ОСОБА_12 було спричинено тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 61 від 11.06.2019 виразились у вигляді багато уламкового перелому назоорбітального комплексу справа, виличноорбітального комплексу та стінок гайморової пазухи зліва зі зміщенням, перелому верхньої щелепи зліва по Le Fort II, та які відносяться до категорії середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень, по критерію тривалого розладу здоров`я.

Крім того, 01.05.2019 року біля 01:30 години, ОСОБА_9 , знаходячись біля будівлі кафе «Ірина», що в АДРЕСА_3 , та маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , умисно, переслідуючи злочинний намір, наніс кілька ударів правою ногою в область голови ОСОБА_12 , коли останній знаходився в лежачому положенні на землі, внаслідок чого ОСОБА_12 було спричинено тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 61 від 11.06.2019 виразились у вигляді багато уламкового перелому назоорбітального комплексу справа, виличноорбітального комплексу та стінок гайморової пазухи зліва зі зміщенням, перелому верхньої щелепи зліва по Le Fort II, та які відносяться до категорії середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень, по критерію тривалого розладу здоров`я.

Такі дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, та за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі з доповненнями потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_11 просять скасувати вирок з підстав невідповідності покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених, постановити новий вирок, яким призначити покарання обвинуваченим ОСОБА_9 . ОСОБА_12 три роки позбавлення волі кожному. Потерпілі вважають, що виправлення обвинувачених можливе лише за умови ізоляції від суспільства. Також вказують на помилковість рішення суду в частині вирішення цивільного позову.

Під час провадження в суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_10 подали клопотання, в яких просять звільнити обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Вказують, що з моменту вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України, в яких обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_9 пройшло понад п`ять років, а тому обвинувачені підлягають звільненню від кримінальної відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , їх захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на підтримку поданих клопотань, думку прокурора, який не заперечив проти звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності, потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та їх представника адвоката ОСОБА_13 , які заперечили проти задоволення клопотання сторони захисту щодо ОСОБА_7 , посилаючись на уникання обвинуваченим суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 вироком суду визнаний винуватим у вчиненні 01.05.2019 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України, а ОСОБА_7 у вчиненні 01.05.2019 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Санкцією ч. 1 ст. 122 КК України передбачено покарання у вигляді: виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Санкцією ч. 2 ст. 296 КК України передбачено покарання у вигляді: обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк до чотирьох років.

Згідно зі ст. 12 КК України вказані кримінальні правопорушення відносяться до категорії нетяжких злочинів.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Таким чином, з урахуванням обставин справи, станом на час розгляду даного кримінального провадження закінчились, визначені ст. 49 КК України, строки давності.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилась від досудового розслідування або суду, або до закінчення зазначених у частині першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався.

Застосування судом приводу обвинуваченого, на що вказають потерпілі, не є підставою для відмови у звільненні від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності, адже провадження у справі не зупинялось.

На час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції вирок суду, який наразі оскаржується, не набрав законної сили.

Відтак, підставою звільнення ОСОБА_9 та ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення, встановлених ч. 1 ст. 49 КК України, строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг.

Процесуально-правовими підставами звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності, і таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадків, передбачених ч. 5 ст. 49 КК України.

З огляду на те, що обвинувачені надали таку згоду, та з огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що наявні умови, які є правовою підставою для прийняття судом апеляційної інстанції рішення про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Відповідно до ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Враховуючи наведене, клопотання обвинувачених та їх захисників про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності підлягає до задоволення, вирок суду - скасуванню, кримінальне провадження - закриттю на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням на час апеляційного розгляду строків давності притягнення обвинувачених до кримінальної відповідальності.

У зв`язку зі скасуванням вироку суду першої інстанції, звільненням обвинувачених від кримінальної відповідальності й закриттям кримінального провадження щодо них на підставі їх відповідного волевиявлення, доводи апеляційної скарги потерпілих, які зводяться до м`якості призначеного покарання та помилкового вирішення місцевим судом цивільного позову, не вирішуються.

Так, за змістом ст. 129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільних позовів у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру та позбавлений можливості вирішити цивільний позов у разі постановлення ухвали про звільнення особи від кримінальної відповідальності й закриття провадження.

Однак, колегія суддів роз`яснює, що ця обставина не перешкоджає потерпілій стороні звернутися з аналогічним позовом у порядку цивільного судочинства, так як закриття справи на нереабілітуючій підставі у зв`язку із закінченням строків давності не звільняє обвинувачену особу від обов`язку відшкодувати спричинені її діями шкоду й витрати.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 01.06.2023 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням обвинувачених від кримінальної відповідальності.

Цивільні позови потерпілих залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення, набуває законної сили з моменту оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4