Справа № 408/3454/19-к
Провадження № 1-в/0186/82/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання в. о. начальника сектору №12 філії Державної установи «Центру пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Біловодськ Старобільського р-ну , Луганської області, громадянина України, , неодруженого, непрацюючого, з середньо-спеціальною освітою, раніше судимого:

- вироком Біловодського районного суду Луганської області від 16.11.2020 року за ч.1 ст.263, ч.1 ст.369 КК України до покарання у виді штрафу 8500 грн та 3 років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 03.08.2021 року ухвалою Біловодського районного суду Луганської області покарання у виді не сплачено суми штрафу призначеного вироком Біловодського районного суду Луганської області від 16.11.2020 року змінено на покарання у виді 1 рік 8 місяців виправних робіт з відрахуванням у дохід держави 10% із суми його заробітку,

ВСТАНОВИВ:

До Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшло подання в. о. начальника сектору №12 філії Державної установи «Центру пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді виправних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Біловодського районного суду Луганської області від 03.08.2021 року.

Відповідно до подання ОСОБА_4 , засуджений вироком Біловодського районного суду Луганської області від 16.11.2020 року за ч.1 ст.263, ч.1 ст.369 КК України до покарання у виді штрафу 8500 грн та 3 років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

03.08.2021 року ухвалою Біловодського районного суду Луганської області покарання у виді не сплачено суми штрафу призначеного вищевказаним вироком змінено на покарання у виді 1 рік 8 місяців виправних робіт з відрахуванням у дохід держави 10% із суми його заробітку

Ухвала Біловодського районного суду Луганської області від 03.08.2021 року набрала законної сили 11.08.2021 року.

31.08.2021 року зазначена ухвала Біловодського районного суду Луганської області стосовно ОСОБА_4 надійшла на виконання Старобільського РС № 4.

01.09.2021 р. засуджений ОСОБА_4 під підпис був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді виправних робіт, обов`язками, встановленими Кримінально-виконавчим кодексом України, Законом України "Про пробацію", попереджений про відповідальність за скоєння нових кримінальних та адміністративних правопорушень та кримінальну відповідальність передбачену ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді виправних робіт.

ОСОБА_4 відбував покарання у виді виправних робіт на ФГ «Незалежність» в період часу з вересня 2021 по листопад 2021 р. У зв`язку із скороченням штату ОСОБА_4 15.11.2021 р. був звільнений.

17.11.2021 р. засудженому було видано направлення до Біловодського районного центру зайнятості для отримання статусу безробітного та подальшого працевлаштування.

26.11.2021 р. ОСОБА_4 став на облік до Біловодського центру зайнятості та отримав статус безробітного.

Відповідно до повідомлень з Біловодського районного центру зайнятості ОСОБА_4 перебуває на обліку у центрі зайнятості з 26.11.2021 р. та має статус безробітного.

Враховуючи ситуацію, яка склалася на території населених пунктів Луганської області, внаслідок військової агресії російської федерації проти України, що полягло в тимчасовій окупації населених пунктів та проведенні активних бойових дій, зв`язок із засудженим ОСОБА_4 було втрачено та відповідно до ч. 5 ст. 41 КВК України у серпні 2022 р. були проведені першочергові розшукові заходи, з метою встановлення місця знаходження засудженого.

Оскільки вжитими заходами місце знаходження засудженого ОСОБА_4 не було встановлено, за поданням Сектору № 12 21.11.2022 року ОСОБА_4 оголошений у розшук УКР ГУНП в Луганській області (розшукова справа № 1062 від 02.12.2022 р.).

Згідно вимоги УІАП ГУНП в Луганській області від 11.06.2024 р. відомості про вчинення засудженим нового кримінального правопорушення під час відбування покарання відсутні. Інформація щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_4 до Сектору № 12 не надходила.

Згідно зі ст. 80 КК України, строки давності судового рішення відносно засудженого ОСОБА_4 закінчились 11.08.2023 року.

У зв`язку з викладеним в.о. начальника сектору №12 філії Державної установи «Центру пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 просить суд вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді виправних робіт, призначених ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 03.08.2021 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку від 16.11.2020 року.

В.о. начальника сектору № 12 філії Державної установи «Центру пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд подання без її участі, подання підтримує в повному обсязі.

Начальник Біловодського відділу Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням розглянути подання за її відсутності, прохала подання задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду подання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

З метою дотримання розумних строків розгляду справи, з огляду на положення п.2 ч.5 ст.539 КПК України, суд вважає за можливе розглянути подання Сектору №12 філії Державної установи «Центру пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях у відсутність засудженого, який був належним чином повідомлений про місце та час розгляду подання.

Дослідивши матеріали подання суд встановив наступне.

ОСОБА_4 , засуджений вироком Біловодського районного суду Луганської області від 16.11.2020 року за ч.1 ст.263, ч.1 ст.369 КК України до покарання у виді штрафу 8500 грн та 3 років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

03.08.2021 року ухвалою Біловодського районного суду Луганської області покарання у виді не сплачено суми штрафу призначеного вищевказаним вироком змінено на покарання у виді 1 рік 8 місяців виправних робіт з відрахуванням у дохід держави 10% із суми його заробітку.

Внаслідок військової агресії російської федерації проти України, що полягло в тимчасовій окупації населених пунктів та проведенні активних бойових дій, зв`язок із засудженим ОСОБА_4 було втрачено та відповідно до ч. 5 ст. 41 КВК України у серпні 2022 р. були проведені першочергові розшукові заходи, з метою встановлення місця знаходження засудженого.

З 02.12.2022 року по теперішній час засуджений ОСОБА_4 знаходиться у розшуку, як особа місцезнаходження якої не відомо, а не як така, що ухиляється від відбування покарання.

За правилами ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

У постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2015 року у справі № 5-324кс15 сформульовано висновок про те, що ст.80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Однак ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція частини третьої статті 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі № 201/604/20.

За результатами дослідження матеріалів клопотання суд встановив, що обвинувальний вирок відносно засудженого на час розгляду судом подання не виконаний, і з моменту набрання законної сили вказаним вироком суду минуло більше трьох років.

Відомості щодо притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України (ухилення засудженого від сплати штрафу), відсутні.

Також відсутні відомості щодо вчинення засудженим нового злочину.

Ні органом з питань пробації, ні прокурором не наведено обставин, які б свідчили про конкретну поведінку засудженого щодо перешкоджання процедурі виконання вироку, а відповідно підстав для зупинення перебігу давності строку виконання вироку судом не встановлено.

Зважаючи на те, що обвинувальний вирок Біловодського районного суду Луганської області від 16.11.2020 року, в якому 03.08.2021 року ухвалою суду покарання у виді не сплачено суми штрафу змінено на покарання у виді виправних робіт, не був виконаний на протязі більше трьох років, а сам засуджений на протязі цього строку не ухилявся від відбування покарання та не вчинив нового кримінального правопорушення, подання органу з питань пробації про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді виправних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку слід задовольнити.

Відомості та докази, які б спростовували даний висновок суду, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.80 КК України, ст. 26 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, - суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання в. о. начальника сектору №12 філії Державної установи «Центру пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді виправних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Біловодського районного суду Луганської області від 16.11.2020 року, в якому 03.08.2021 року ухвалою Біловодського районного суду Луганської області покарання у виді не сплачено суми штрафу змінено на покарання у виді виправних робіт.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1