Справа № 450/4332/24 Провадження № 1-кс/450/760/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2024 р. слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , заступника начальника СВ ВП № 3 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити клопотання заступника начальника СВ ВП № 3 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000801 від 10.09.2024, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ужгород Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше не судимого згідно ст.89 КК України,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України

в с т а н о в и в:

18.09.2024 Заступник начальника слідчого відділення відділу поліції № 3 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області з клопотаннями, погодженими прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000801 від 10.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Суб`єкт звернення просить постановити ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ужгород Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше не судимого згідно ст.89 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. При постановленні ухвали, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, просив визначати заставуу розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних громадян, та у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком на 2 місяці наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Подане клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 07.09.2024 близько 20 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер вчинюваних ним дій та передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який востаннє продовжено Указом Президент України № 469/2024 від 23 липня 2024 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" починаючи з 12.08.2024 строком на 90 днів, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає сторонні, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Samsung A 32» IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 7919,20 грн., який належить потерпілому ОСОБА_7 , та в подальшому разом із викраденим майном покинув місце вчинення злочину. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Окрім цього, ОСОБА_5 07.09.2024 близько 20 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на привласнення офіційних документів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, пересвідчившись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, таємно викрав із наплічної сумки розрахункову карту банку «А-банк» № НОМЕР_2 , із закріпленим рахунком № НОМЕР_3 , належну потерпілому ОСОБА_7 , взявши її в руку, умисно привласнивз метою використання у власних цілях. Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у привласненні офіційного документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

17.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.4 ст. 185 та ч.1 ст. 357 КК України.

Обґрунтовуючи відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України існування передбачених кримінально процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України сторона обвинувачення зазначає, що підозрюваний може:

-має можливість впливати на свідків, у провадженні, з метою зміни показів останніми, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення ним тяжкого злочину. Перебуваючи на волі матиме можливість спілкуватись із свідками та безперешкодно впливати на свідків, шляхом підкупу, примусу, погроз, з метою зміни або відмови їх надавати покази працівникам правоохоронних органів та/або суду. Вказані вище дії може вчинити як сам підозрюваний, а також будучи на волі і може залучити для цього інших осіб. З моменту отримання матеріалів вказаного клопотання підозрюваному стала відомою анкетна інформація свідків, їх місця проживання, а відтак з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення підозрюваний будучи на волі може незаконно впливати на таких осіб та їх близьких або погрожувати їм

-обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від п`яти до восьми років;

-може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки кримінальне правопорушення, яке інкримінується останньому, є тяжким передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років. Будучи обізнаним про покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 для уникнення відповідальності останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Крім того, підозрюваному нічого не перешкоджає залишити Львівську область, або й навіть територію України, з метою переховування від органу досудового розслідування та суду. З 24.02.2022 на території України введено воєнний стан у зв`язку із повномасштабним вторгненням Російської Федерації, при цьому частина областей України, продовжує перебувати під тимчасовою окупацією, а відтак підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, може направитись на територію тимчасово непідконтрольної території України, де його розшук за таким умов буде неможливим.

-може вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкодити кримінальному провадженню іншим чином. Враховуючи наявність вилучених предметів та речей, що підозрюваний ОСОБА_5 якщо до нього не буде застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, будучи на волі зможе вжити заходів для знищення, спотворення та переховування речей та предметів, що можуть мати значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, які ще не відшукані стороною обвинувачення та про місце їх перебування відомо лише підозрюваному. При цьому, стороною обвинувачення, в межах вказаного кримінального провадження буде проводитись ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій спрямованих на встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення. До дня отримання матеріалів цього клопотання та додатків до нього підозрюваний ОСОБА_5 не мав доступу до матеріалів досудового розслідування та йому не було відомо про докази, якими володіє сторона обвинувачення, а відтак в подальшому, з метою ухилення від передбаченої законом відповідальності підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі та документи, речові докази, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин та про їх місце перебування відомо лише йому.

Як слідує з клопотання, відповідно до ст. 178 КПК України, у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що:

зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України;

- ОСОБА_5 у підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від пяти до восьми років, тож тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним, є достатньою та спів розмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки перебування останнього на волі не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та усунути можливість настання вказаних вище ризиків, які є обґрунтованими.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити настання ризиків, оскільки останній не має місця постійного проживання.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задоволити, з підстав наведених у ньому, покликаючись на наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зазначили, що на даний час вказані ризики актуальність не втратили, тому вважають, що застосування до ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (більш м`якого), не забезпечить належної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням волі підозрюваного.

Заслухавши думку учасників провадження щодо клопотання слідчого, проаналізувавши матеріали клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, та перевіривши додані до клопотання матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За правилами частин 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Згідно матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відповідальність за яке передбачена позбавленням волі на строк від 5 до 8 років, та у привласненні офіційного документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, органом досудового розслідування обгрунтована.

У відповідності до ч. 5 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , належить до тяжких злочинів.

За змістом п. п. "b" та "c" ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» N.°14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язала мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Встановлено, що ОСОБА_5 не має місця постійного проживання офіційно не працює, постійного джерела доходу не має.

З врахуванням інкримінованого органом досудового слідства ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, існування ризиків, оцінюючи сукупність таких обставин, як вагомість наявних доказів на підтвердження причетності останнього до інкримінованого, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що дозволить забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , обставини їх вчинення, зважаючи на дані про особу підозрюваного, його майновий стан, відсутність постійного місця проживання та працевлаштування, а також на ризики переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж провадженні, імовірність вчинення інших кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КК України визначити розмір застави у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 60560,00 гривень, оскільки такий розмір застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання заступника начальника СВ ВП № 3 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000801 від 10.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , - задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Ужгород Закарпатської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше не судимому згідно ст.89 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн. (шістдесять тисяч п`ятсот шістдесять) гривень.

Строк дії ухвали про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 16 листопада 2024 року включно.

Підозрюваний або заставодавець (фізична або юридична особа) мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок суду у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, підозрюваний ОСОБА_5 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки, а саме:

1. прибувати до слідчого, прокурора слідчого судді та суду за першим викликом;

2. не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі невиконання підозрюваним обов`язків, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити слідчому, прокурору, адвокату, підозрюваному та скерувати начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 19 вересня 2024 року о 08 год.00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1