Справа № 442/8131/24
Провадження № 1-кп/442/367/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000230 від 24.09.2024 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до своєї гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», перебуваючи з 04.01.2024 на профілактичному обліку у відділенні поліції №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, як кривдник, 23 вересня 2024 року приблизно о 16 год, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем спільного проживання з бабусею ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві спільної приватної власності належить його бабусі, маючи умисел на вчинення домашнього насильства, демонструючи власну зверхність та фізичну перевагу, ображав потерпілу ОСОБА_5 нецензурними словами принижуючи її гідність, забрав гриби, які вона особисто назбирала в лісі та не віддавав, погрожував фізичною розправою, виганяв з будинку. ОСОБА_5 з метою припинення психологічного насильства вийшла з будинку та викликала поліцію.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив відносно своєї бабусі ОСОБА_5 психологічне насильство, що призвело до погіршення якості життя та психологічних страждань потерпілої, які проявились у вигляді рекурентного депресивного розладу з тривожно - депресивною та сенесто іпохондричною симптоматикою.

Вищевказані дії ОСОБА_3 є умисними та систематичними, оскільки до того він двічі притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме:

- постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.02.2024 ОСОБА_3 визнано винним у вчинення домашнього насильства 04.01.2024 відносно ОСОБА_5 та накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень, який сплачено;

- постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.07.2024 ОСОБА_3 визнано винним у вчинення домашнього насильства 07.07.2024 відносно ОСОБА_5 та порушенні умов термінового заборонного припису, і відповідно накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень, який сплачено.

30.09.2024 між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 (на даний час обвинуваченим), в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України. ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторони угоди домовились щодо призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення даного кримінального правопорушення у виді 240 годин громадських робіт, отримана згода обвинуваченого на його призначення.

Прокурор та потерпіла у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджене в угоді покарання.

ОСОБА_3 також просив вказану угоду з потерпілою затвердити. При цьому, ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Потерпіла та обвинувачений, добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Суд, шляхом проведення опитування сторін судового провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне психологічне насильство щодо своєї бабусі ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості її життя, а відтак - кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126 -1 КК України.

Обвинувачений раніше не судимий, посередньо характеризується, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ст. 126-1 КК України.

З огляду на вказане, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим, призначити узгоджений сторонами угоди вид та розмір покарання обвинуваченому, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом роз`яснено ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

З речовими доказами необхідно поступити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України

Заходи забезпечення кримінального провадження не вживались.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення від 30.09.2024 між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 30.09.2024 покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Речові докази диск з відеозаписом події з нагрудної камери поліцейських, зберігати при матеріалах кримінального провадження, які залишились у прокурора.

Запобіжний захід ОСОБА_3 особисте зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1