Провадження № 1-кп/344/1402/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, інваліда ІІ групи, реєстраційний номер , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 26.07.2024 року о 13 год. 10 хв. ОСОБА_6 приїхав на велосипеді марки Winner моделі Impulse, чорного кольору, який на праві власності належить ОСОБА_7 та який ОСОБА_6 взяв у останньої в користування, до приміщення магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_6 залишив вказаний велосипед біля входу у приміщення магазину, та не пристебнувши його, зайшов до закладу.

В цей час поблизу приміщення магазину Євросток проходив ОСОБА_4 , який побачив біля входу велосипед, залишений без нагляду ОСОБА_6 , та у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій протиправний намір, ОСОБА_4 , у період дії на території України воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України №271/2024 від 06.05.2024, затвердженим ЗУ №3684-ІХ від 08.05.2024), діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та сусупільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливими мотивами та з метою незаконного збагачення, таємно викрав велосипед марки Winner моделі Impulse, чорного кольору, вартість якого, згідно висновку експерта становила 7 300,00 грн.

В подальшому ОСОБА_4 на викраденому велосипеді покинув місце вчинення злочину, яким розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 майнову шкоду на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 185 КК України визнав повністю, та ствердив все вищенаведене, відповідно до викладеного. Усвідомлює, що своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, на даний час щиро розкаюється у вчиненому, критично оцінює свій вчинок, запевнив суд, що такого більше не повториться, просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, 12.11.2024 року подала до суду заяву, відповідно до якої просила розглядати справу без її участі (а.с.17).

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого ОСОБА_4 . При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Суд вважає дану кваліфікацію вірною.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, зокрема те, що він згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, його вік, матеріальний стан, стан здоров`я, а саме: неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в КНП ПОКЦПЗ ІФ ОР, останній раз в період з 17.03.2023 року по 18.03.2023 року з діагнозом: Інші органічні розлади особистості та поведінки внаслідок захворювання, травми та дисфункції головного мозку. В КНП ПНЦ ІФ ОР перебував на стаціонарному лікуванні в період з 28.06.2019 року по 29.06.2019 року з діагнозом: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності. З 11.04.2011 року перебуває на замісній терапії з діагнозом: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини, щире каяття обвинуваченого у вчиненому, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, його вік, матеріальний стан, стан здоров`я, а саме та що він є інвалідом ІІ групи, хворіє на ряд важких захворювань.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи всі вищенаведені обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, конкретику даного правопорушення, особу винного, а саме те, що він повністю визнав вину у скоєному, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення, відсутність претензій матеріального характеру зі сторони потерпілої, його майновий стан, стан здоров`я, а саме те що він є інвалідом ІІ групи, хворіє на ряд важких захворювань, а також його ставлення до вчиненого, позицію прокурора, беручи до уваги вимоги ст. 50 КК України, в якій зазначається, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Беручи до уваги позицію Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 28 березня 2023 року у справі №722/594/22, про тлумачення ознаки «в умовах воєнного стану або надзвичайного стану» з врахування того, що обвинуваченим ОСОБА_4 не були використані умови воєнного стану для вчинення даного злочину та принципу індивідуалізації покарання, визначеного ч. 2 ст. 61 Конституції України. Виходячи з позиції, зазначеній у рішенні КСУ від 2 листопада 2004 року, суд вважає, що принцип індивідуалізації і пропорційності покарання вимагає також не ставити осіб, які вчинили злочини різної тяжкості в однакове становище. Особи, які використали фактичні обставини воєнного чи надзвичайного стану, і особи, які вчинили злочини за звичайних обставин, знаходяться у суттєво різному становищі. Недискримінаційне застосування до них однакових покарань не тільки не переслідує мету, заявлену законодавцем, але й не забезпечує розумну пропорційність ужитих заходів і поставленої мети, навіть якщо б така мета була заявлена. На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, та застосування до нього вимог ч.1 ст.69 КК України, визначивши інше, більш м`яке основне покарання не зазначене в санкції ч.4 ст. 185 КК України, у вигляді пробаційного нагляду, поклавши відповідні обов`язки, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення нових злочинів.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 судом не обирався.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ч.15 ст. 615, ст.ст.373-375 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України 1 (один) рік пробаційного нагляду.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- пройти курс лікування від наркотичної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Речові докази:

- DVD+R - диски із відеозаписами із камер нагляду, яка знаходиться на фасаді квіткового магазину ІНФОРМАЦІЯ_3 , що по АДРЕСА_2 , та із камери відеонагляду системи Безпечне місто, яка знаходиться у АДРЕСА_2 , які постановами старшого слідчого від 02.08.2024 року визнано речовими доказами залишити при матеріалах кримінального провадження;

- велосипед марки Winner моделі Impulse, чорного кольору, який постановою старшого слідчого від 31.07.2024 року визнаний речовим доказом та переданий в камеру зберігання речових доказів Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області - повернути ОСОБА_7 , арешт накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 02.08.2024 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1 893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) гривні 20 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_8