У Х В А Л А

про скасування арешту майна

Справа № 936/670/24

Провадження № 1-кс/936/106/2024

05.08.2024 селище Воловець

Слідча суддя Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного в межах досудового розслідування кримінального провадження №0000053 від 20.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні слідчої судді Воловецького районного суду Закарпатської області перебуває вищезазначене клопотання про скасування арешту майна, мотивоване тим, що на підставі ухвали слідчої судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 24.06.2024 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000053 від 20.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, накладено арешт на майно: автомобіль марки «Nissan Patrol», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який належить на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ключі від автомобіля, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення трасологічної експертизи транспортного засобу та технічної експертизи документа. З урахуванням того, що відповідні експертизи на даний час проведено, і не здобуто доказів умисного пошкодження чи зміни номерного позначення кузова на автомобілі та ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , адвокат вважає, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, а тому такий захід забезпечення кримінального провадження слід скасувати.

У судове засідання власник майна ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_3 не з`явилися, надали заяву про розгляд клопотання, яке підтримують, без їх участі.

Дізнавач ОСОБА_5 не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України під час розгляду клопотання фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів в судовому засіданні не здійснювалось.

Слідча суддя, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження №0000053 на 61 арк., надані сектором дізнання згідно з супровідним листом вх.№3040/24 від 05.08.2024, дійшла наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що в рамках кримінального провадження №0000053 від 20.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, ухвалою слідчої судді Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 24.06.2024 накладено арешт на майно: автомобіль марки «Nissan Patrol», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ключі від автомобіля марки «Nissan Patrol», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

Із ухвали слідчої судді від 24.06.2024 встановлено, що арешт майна накладено з урахуванням того, що тимчасово вилучене майно є речовими доказами по даному кримінальному провадженню, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, з метою проведення повного, всебічного, неупередженого, об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, проведення трасологічної експертизи транспортного засобу та технічної експертизи документа, у зв`язку з чим необхідно обмежити особу, на яку зареєстровано транспортний засіб - ОСОБА_4 , у користуванні та розпорядженні ним на час проведення досудового розслідування та накласти арешт на вище зазначене майно.

20.06.2024 дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 призначено трасологічну експертизу транспортного засобу.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/107-24/6851-КДТЗ від 28.06.2024 ідентифікаційне номерне позначення « НОМЕР_3 », що нанесено на номерній площадці рами наданого на дослідження автомобіля марки "NISSAN PATROL» державний номерний знак НОМЕР_4 , є по суті і за змістом первинним для даного транспортного засобу та змінам не піддавалось. Символи ідентифікаційного номерного позначення шасі « НОМЕР_3 » частково знищені прогресуючою корозією. Першопочаткове номерне позначення шасі було додатково продубльовано символами «JN1TESY6U0002108» на рамі автомобіля повторно в умовах спеціалізованого ремонтного підприємства іноземної держави, що має відповідний дозвіл на присвоєння (дублювання) ідентифікаційних маркувань вузлам та агрегатам.

20.06.2024 дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 призначено технічну експертизу документа.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/107-24/6852-ДД від 26.06.2024 бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_2 виготовлений поліграфічним способом. Бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_2 (без заповнення персональними даними), за способом виготовлення відповідає встановленому зразку аналогічного бланку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Порядок зберігання речових доказів регламентований ст.100 КПК України. Речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Крім того, відповідно до ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба (абз.2 ч. 1 ст.174 КПК України).

Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки «Nissan Patrol», державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований на громадянина ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 .

Правовий режим власності визначається, як цілісна розширена система регулювання відносин права власності, встановлена законами, метою якої є охорона невід`ємних невідчужуваних прав громадян, інших суб`єктів права, яка встановлює склад майна, порядок його формування, використання і відчуження, характеризується особливим порядком виникнення і виконання прав і обов`язків учасниками правовідносин, які оптимально поєднують інтереси власників, суспільства та держави.

Відповідно до положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Крім того, у ст.1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

При цьому, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні ч.1 ст.1 Першого Протоколу до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

За нормами ч.1 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження та застосовується з метою досягнення дієвості цього.

Як вбачається із наданих слідчій судді матеріалів кримінального провадження, відсутні відомості вважати, що арештоване майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, що розслідується, а дізнавачем не доведено зворотнього.

Враховуючи, що на час розгляду клопотання про скасування арешту майна, в кримінальному провадженні, в рамках якого було накладено арешт, проведено експертні дослідження, за наслідками яких не підтверджено умисне пошкодження чи зміну номерного позначення кузова на автомобілі та ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , а отже, потреба у подальшому застосуванні арешту майна із зазначеною метою відпала.

Відтак відсутні обставини, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном.

Таким чином, слідча суддя приходить висновку про доцільність скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст.174, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження №0000053 від 20.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України -задоволити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчої судді Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 від 24.06.2024 № 936/670/24 (провадження №1-кс/936/74/2024), а саме: автомобіля марки «Nissan Patrol», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який належить на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки «Nissan Patrol», державний номерний знак « НОМЕР_1 », що має серію НОМЕР_2 , ключів від автомобіля марки «Nissan Patrol», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

Повний текст ухвали буде складено 07.08.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1