Справа № 195/1145/24
У Х В А Л А

іменем України

11.07.2024 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , (в режимі ВКЗ),

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника СВ ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000146 від 09 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 п.1, п.2, п.5 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні заступник начальника СВ ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 , 11.07.2024 року звернувся до суду із клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з переховуванням останнього від органу досудового розслідування.

З клопотання слідчого вбачається, що слідчим відділенням відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000146 від 09 липня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.15, ч.2 п.1, п.2, п.5 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обґрунтовано підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді такелажника 2 відділення 1 евакуаційної роти ремонтно-відновлювального батальйону, у військовому званні «солдат», 08.07.2024 року близько 23:40 год. знаходився поблизу домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , де маючи прямий умисел на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, усвідомлюючи при цьому суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті іншим особам, бажаючи їх настання, діючи умисною, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне вбивство дружини ОСОБА_7 та її малолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проникнув до будинку по АДРЕСА_1 за вказаною адресою, через незачинене вікно, звідки силою витяг на проїзну частину вулиці потерпілу ОСОБА_7 , слідом за якою прослідувала малолітня донька ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_6 повалив потерпілу ОСОБА_7 на асфальт проїзної частини та почав обома руками душити останню та в наступному дістав з кишені бойовий припас ручну осколкову гранату Ф 1, яку мав при собі та, привівши її в дію, кинув під ноги ОСОБА_7 , після чого пролунав вибух, однак його дії не були доведені до кінця через причини, які від нього не залежали, а саме потерпілим вчасно була надана невідкладна медична допомога.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження в вигляді мінно-вибухової травми, осколкові поранення лівої нижньої кінцівки, грудної клітини, садна чола. Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив малолітній потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тілесні ушкодження в вигляді мінно-вибухової травми, осколкові поранення правого плеча.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 115 ч. 2 п. 1, п. 2, п. 5 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 .

Умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 п.1, п.2, п.5 ст.115 КК України, а саме закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, малолітньої дитини, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

В ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, 11.07.2024 прийнято рішення про повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. 11.07.2024 виконано вимоги ст.278 КПК України (повідомлення про підозру вручено дорослому члену сім`ї, а саме сестрі ОСОБА_6 ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4

11.07.2024 слідчим прийнято рішення про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 в розшук, у зв`язку з переховуванням підозрюваного від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Досудовим розслідуванням на теперішній час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 не встановлено, для отримання актуальної інформації про його місцезнаходження слідчим (розшуковим) шляхом засоби вичерпані.

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено достатній обсяг обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 п.1, п.2, п.5 ст.115 КК України.

Слідчий та прокурор дане клопотання підтримали та прохають суд задовольнити з підстав, наведених вище. Пояснили, кожен окремо, що вина підозрюваного у вчиненні інкримінованих правопорушень доводиться зібраними по справі доказами, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Захисник підозрюваного проти даного клопотання заперечує в повному обсязі.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши слідчого, думку прокурора, захисника підозрюваного, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч.1,2 ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику.

Оскільки суду подано клопотання про обрання до підозрюваного запобіжного заходу, на цей час підозрюваний до суду не з`явився, існують правові підстави для затримання підозрюваного з метою приводу до суду.

Згідно ст.189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.

Вважаю, що під час розгляду доведено наявність обставин, передбачених ст.189 КПК України.

Тобто, в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, 11.07.2024 прийнято рішення про повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. 11.07.2024 виконано вимоги ст. 278 КПК України (повідомлення про підозру вручено дорослому члену сім`ї, а саме сестрі ОСОБА_6 ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4

11.07.2024 слідчим прийнято рішення про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 в розшук, у зв`язку з переховуванням підозрюваного від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено достатній обсяг обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 п.1, п.2, п.5 ст.115 КК України.

Крім того, вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , котра пояснила що 08.07.2024 об 23.40 год її чоловік ОСОБА_6 спричинив їй тілесні ушкодження та погрожуючи вбивством привів в дію бойову гранату, котра розірвалась біля ніг потерпілої та осколком також поранило малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , котра пояснила що 08.07.2024 об 23.40 вона разом з ОСОБА_7 знаходилась вдома у власному будинку та у вказаний час до ОСОБА_11 прийшов її чоловік ОСОБА_6 , котрий спричинив їй тілесні ушкодження, хватав за волосся, витяг з будинку та погрожуючи вбивством привів в дію бойову гранату, котра розірвалась біля ніг потерпілої та осколком поранила саму ОСОБА_7 , а також поранило малолітню ОСОБА_12 ;

- показаннями свідка ОСОБА_10 наданими під час проведення слідчого експерименту під час якого свідок вказала та пояснила обставини вчинення замаху на вбивство, підтвердила наданні під час допиту свідчення про вчинення замаху на вбивство ОСОБА_7 та малолітньої ОСОБА_8 ;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , котра пояснила що мешкає поряд з ОСОБА_10 та 08.07.2024 об 23.40 чула вибух та після чого почула жіночий голос зі скаргами на біль, голос вона впізнала як ОСОБА_14 ;

- протоколом огляду місця події, де на проїзній частині АДРЕСА_1 виявлено епіцентр вибуху, 4 металеві фрагменти від гранати Ф-1, кільце з чекою та фрагмент дроту розігнутого кільця; спусковий важіль УЗРГМ;

- письмовим повідомленням про підозру ОСОБА_6 про вчинення злочину.

ОСОБА_6 на даний час підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, відповідно до вимог ст. 177 КПК України, встановлено ризики, які знайшли своє підтвердження в ході досудового розслідування та на даний час не зникли, а саме:

- п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, у зв`язку з чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, останній може переховуватись від суду з метою уникнення понесення покарання, оскільки на час розгляду клопотання ОСОБА_6 є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та його підрозділ, у зв`язку із виконанням бойових завдань, постійно здійснює передислокацію на території України, тому перебуваючи на волі ОСОБА_6 може повернутись до місця несення служби і в такому разі виконання загальних засад Кримінального процесуального кодексу України в частині розумності строків судового розгляду забезпечити не вдасться за можливе та підозрюваний буде посилатися на неявку до органу досудового розслідування та суду мотивуючи проходженням військової служби.

В той же час, враховуючи активність проведення бойових дій на території України, наявний очевидний ризик переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування або суду на території, які не підконтрольні Українській владі.

При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а дієвим запобіжним заходом, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу.

На підставі п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України може незаконно впливати на свідків, а саме: свідка ОСОБА_10 , у цьому кримінальному провадженні, існування даного ризику обґрунтовується тим, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є особливо тяжким злочином та вчинене проти життя та здоров`я особи, у зазначеному кримінальному провадженні показання свідка ОСОБА_10 , яка особисто знайома з підозрюваним, мають доказове значення, таким чином, більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, не здатні запобігти зазначеному ризику.

На підставі п.4 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_6 розуміючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки та ризик втечі для нього, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності може вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства.

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України враховуючи особу ОСОБА_6 вчиняючи особливо тяжкий злочин в умовах воєнного стану, з метою уникнення покарання за вчинений ним кримінальне правопорушення, фактично самовільно залишивши місце несення служби, що само по собі утворює склад інших кримінальних правопорушень, передбачених за ст.ст. 407 408 КК України. Крім того, бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного.

Зокрема, 28.05.2024 на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Дніпро надіслано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України відносно військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_6 , який без поважних причин залишив місце несення служби. За вказаним фактом Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань розташованому у м. Дніпро, розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002386 за ч. 4 ст. 408 КК України за фактом самовільного залишення місця несення служби військовослужбовцем ОСОБА_6 .

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюваний у вчиненні особливо тяжкого злочину, що може виразитися у перешкоджанні встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні, повного, всебічного розслідування шляхом знищення та спотворення ним речей (доказів), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з метою уникнення кримінального покарання, незаконно впливати на свідків та потерпілого;

Особиста порука не можливо застосувати у зв`язку з тим, що до сторони обвинувачення та суду не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до суду на першу вимогу. Разом з тим, поручителі з числа цивільних осіб не зможуть забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, оскільки ОСОБА_6 на теперішній час є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу за місцем дислокації військової частини, що фактично унеможливить поручителем з числа цивільних осіб забезпечити належне виконання покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України. Водночас, поручителі з числа командування військової частини та інших військових формувань не зможуть забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, у зв`язку з тим що підозрюваний з 24.03.2024 самовільно залишив місце несення служби та продовжує ухилятись, але навіть у тому разі, якщо у суді під час розгляду даного клопотання будуть такі звернення, на думку слідства такий запобіжний захід не є достатнім для запобігання зазначеним ризикам;

застава прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу;

- домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

Разом з тим, вказаний запобіжний захід в умовах воєнного стану, позбавляє військовослужбовця виконувати свій конституційний обов`язок, що не кореспондується ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, а тому обрання відносно нього іншого запобіжного заходу створить передумови для переховування підозрюваного від суду. Більше того, за таких обставин підозрюваний отримає можливість незаконно впливати на свідків, потерпілу у кримінальному провадженні будь-яким чином.

З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено вищевказаними матеріалами існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що підозрюваний має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може здійснити вплив на свідків, потерпілу тому, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути признаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання, а також беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, посаду, репутацію, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій підозрюваного для запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо нього запобіжного заходу - тримання під вартою як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі.

В свою чергу, в умовах воєнного стану на території України, з метою належного покарання осіб, які вчинили тяжкі та особливо тяжкі злочини, такий підхід національних судів щодо застосування викличного виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не допустить негативного впливу на обороноздатність держави в умовах воєнного стану, підриву авторитету, бойової готовності та боєздатності підрозділу Збройних Сил України та не створить в очах військовослужбовців уяву безкарності та свавілля.

Крім того, бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного. Таким чином, констатовані ризики є обґрунтованими та доведеними.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування, в зв`язку з чим 11.07.2024 року оголошений у розшук.

Сукупність усіх вищевказаних обставин свідчить про неможливість розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного без застосування до ОСОБА_6 приводу в судове засідання, в зв`язку з його переховуванням від органу досудового розслідування.

На час розгляду клопотання відсутні дані про поважність неявки підозрюваного у судове засідання, його місце перебування не відоме, а тому враховуючи вищезазначене вважаю, що є достатні підстави для надання дозволу на затримання підозрюваного, так як останній переховується від органів досудового розслідування, а також він може вчинити дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 КПК України.

Керуючись ст.ст.42,131,132,176-178,183,187-190,372 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника СВ ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , про надання дозволу на затримання з метою приводу по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000146 від 09 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 п.1, п.2, п.5 ст.115 КК України, - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання гр.-на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Томаківського районного суду Дніпропетровської області з метою розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з переховуванням підозрюваного від органу досудового розслідування.

Організацію виконання ухвали про здійснення затримання підозрюваного з метою його приводу доручити відділенню поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

По затриманню, у встановлені кримінально-процесуальним законодавством строки, доставити гр-.на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Томаківського районного суду Дніпропетровської області.

Відповідно до ст.191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_15 .

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її проголошення і діє протягом шести місяців з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_1

11.07.2024