КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/6371/2024 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 10 вересня 2024 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 111-1 КК України, у межах кримінального провадження №0000061 від 29 березня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 10 вересня 2024 року клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задоволено.

Застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначено строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах досудового розслідування строком до 01 листопада 2024 року включно.

Визначено відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: UA1012089, отримувач - ТУДСАУ в місті Києві, код ЄДРПОУ - 26268059, банк - Державна казначейська служба України м. Київ, МФО - 820172, призначення платежу: застава, № ухвали суду, прізвище, ім`я, по батькові платника застави.

Роз`яснено, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі частини п`ятої статті 194 КПК України покладено на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначено термін дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, з дня внесення застави строком до 01 листопада 2024 року.

Не погоджуючись з указаною ухвалою прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 05 листопада 2024 року включно, без визначення розміру застави на підставі частини четвертої статті 183 КПК України.

Уважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що згідно інкримінованої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 111-1 КК України, встановлено, що останній здійснював господарську діяльність з державою-агресором - рф, а саме організував транспортне логістичне постачання товарів - кедрових горіхів торговельної марки «Лесной Дар, Наследие Сибири», пакувальником якого є ООО «Ореховый Мир» (г. Новосибирск, ул. Партизанская, д. 26), у кількості 2 000 вантажних місць (картонних коробок) загальною вагою брутто 21 120 кг, нетто - 20 000 кг, вартістю 395 000 доларів США або 14 444 597 грн (відповідно до курсу гривні до іноземних валют станом на 29 березня 2023 року, 1 долар США - 36,5686 грн) на митну територію України, згідно митної декларації типу ІМ 40 ДЕ, якій було присвоєно реєстраційний №23UA48U9 на адресу ТОВ «Глобал Грінфуд» (), що вказує на той факт, що застава у сумі 60 560 грн, аж ніяк не є стримуючим фактором для підозрюваного та не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку і запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, що підтверджується тим фактом, що за першої нагоди (у перший робочий день, наступний за днем, що йде після застосування запобіжного заходу) за підозрюваного ОСОБА_7 було внесено заставу.

Наполягає на тому, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки обґрунтовано існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Уважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування кримінального провадження сприятиме завданням та цілям кримінального процесуального закону, а також наддасть слідству можливість завершити досудове розслідування у розумні строки.

Посилається на те, що більш м`які запобіжні заходи не призведуть до запобігання ризиків, які передбачені статтею 177 КПК України, та виконанню процесуальних обов`язків, які покладаються на підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , за участі перекладача ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, у провадженні СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000061 від 29 березня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 366, частиною четвертою статті 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що після початку повномасштабного вторгнення збройних сил російської федерації на територію України, громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений час, але не раніше 15 березня 2022 року, перебуваючи у невстановленому місці, достовірно знаючи про введення на території України воєнного стану та забороні на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 03 березня 2022 року №187 та Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року №18 провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків з російською федерацією, а також про введення в дію Указів Президента України щодо накладення санкцій на фізичних та/або юридичних осіб, які ведуть господарську діяльність з державою агресором або їй допомагають (у будь-якій формі), переслідуючи корисливі мотиви в отриманні економічної вигоди від оптової торгівлі кедровими горіхами російського походження, за невстановлених обставин та у невстановлені час та місці, але не раніше 15 березня 2022 року, досяг попередньої згоди з невстановленою досудовим розслідуванням особою на території російської федерації, а саме представником юридичної особи, що здійснює оптову/гуртову реалізацію кедрових горіхів («Кедровые орешки») торговельної марки «Лесной Дар, Наследие Сибири», пакувальником якого є ООО «ОРЕХОВЫЙ МИР» ( АДРЕСА_2 ), на проведення імпорту кедрових горіхів, країною походження якого являється російська федерація, на митну територію України, транзитом з російської федерації до Республіки Казахстан та Республіку Туреччина, усвідомлюючи, що провадження будь-якої господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, у тому числі придбання товарів з російської федерації чи контрольованих російською федерацією підприємств, є незаконною та призведе до сплати податкових зобов`язань та зборів на користь російської федерації, що у свою чергу вказуватиме на ведення господарської діяльності у взаємодії з державою агресором, вирішив в обхід застосованих відносно держави-агресора Україною та США санкцій на ведення господарської діяльності, налагодити оптову/гуртову торгівлю кедровим горіхом, які знаходяться на території російської федерації, тим самим провадити господарську діяльність у взаємодії з державою-агресором.

Таким чином, за викладених вище обставин у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, тобто вчинення умисних дій з оптової торгівлі кедровим горіхом російського походження, з представниками держави-агресора.

Усвідомлюючи, що самостійно реалізувати злочинний умисел, спрямований на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором і вчинення умисних дій з оптової/гуртової торгівлі кедровими горіхами російського походження неможливо, ОСОБА_7 вирішив залучити до своєї протиправної діяльності осіб, які допоможуть останньому здійснити імпорт кедрового горіху російського походження, який знаходиться на території держави-агресора на митну територію України транзитом через Республіки Казахстан та Туреччина.

З цією метою, ОСОБА_7 у невстановлений спосіб, місці та час, але не раніше 15 березня 2022 року, залучив до своєї протиправної діяльності АДРЕСА_3 , службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_5) та ТОВ «Глобал Грінфуд» (, місце реєстрації юридичної особи: АДРЕСА_4 ), які не були обізнані про його злочинний умисел, з метою використання реквізитів вказаних суб`єктів господарювання для подальшого імпорту кедрового горіху російського походження з російської федерації транзитом через Республіку Казахстан до Республіки Туреччина, з подальшим імпортом останнього на митну територію України для його подальшої реалізації на території України та отримання економічної вигоди від оптової/гуртової торгівлі кедровими горіхами російського походження.

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, користуючись послугами ИП ОСОБА_13, на виконання контракту (договору) №7 від 28.11.2022, попередньо укладеного між ИП ОСОБА_13 та BY BRAND TARIM URUNLERI SAN VE TIC LTD STI, організував транспортне логістичне постачання товарів - кедрових горіхів, торговельної марки «Лесной Дар, Наследие Сибири», пакувальником якого є ООО «ОРЕХОВЫЙ МИР» ( АДРЕСА_2 ), у кількості 2000 вантажних місць, загальною вагою брутто 20 050 кг, нетто - 20 000 кг, вартістю 3 525 000 KZT (тенге), які попередньо за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, надійшли з російської федерації до Республіки Казахстан, тим самим забезпечивши надходження вказаного товару із задекларованим його російським походженням на митну територію Республіки Туреччина, згідно митної декларації типу ЭК 10, якій було присвоєно реєстраційний № НОМЕР_1 , на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надалі, 29 березня 2023 року, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , діючи умисно, користуючись послугами ІНФОРМАЦІЯ_2 , на виконання умов контракту (договору) №2218 від 08 березня 2023 року, попередньо укладеного між BY BRAND TARIM URUNLERI та ТОВ «Глобал Грінфуд» (), організував транспортне логістичне постачання товарів - кедрових горіхів, торговельної марки «Лесной Дар, Наследие Сибири», пакувальником якого є ООО «ОРЕХОВЫЙ МИР» ( АДРЕСА_2 ), у кількості 2 000 вантажних місць (картонних коробок) загальною вагою брутто 21 120 кг, нетто - 20 000 кг, вартістю 395 000 доларів США або 14 444 597 грн (відповідно до курсу гривні до іноземних валют станом на 29 березня 2023 року, 1 долар США - 36,5686 грн.) на митну територію України, згідно митної декларації типу ІМ 40 ДЕ, якій було присвоєно реєстраційний №23UA48U9 на адресу ТОВ «Глобал Грінфуд» ().

У подальшому, для доведення свого злочинного наміру до кінця ОСОБА_7 організовано доставку вказаного вантажу - кедрових горіхів, торговельної марки «Лесной Дар, Наследие Сибири», пакувальником якого є ООО «ОРЕХОВЫЙ МИР» ( АДРЕСА_2 ) для проведення процедури митного оформлення Київською митницею ВМО №2 мп «Східний», під час огляду якого встановлено його російське походження.

Згідно висновку експертів за результатами проведення комісійної судової товарознавчої експертизи №2929/24-53 від 25 березня 2024 року встановлено, що країна походження наданого на дослідження кедрового горіху - російська федерація.

За вищевказаних обставин, 29 березня 2023 року ОСОБА_7 , діючи умисно, користуючись послугами ИП ОСОБА_13, BY BRAND TARIM URUNLERI SAN VE TIC LTD STI та ТОВ «Глобал Грінфуд», організував провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором шляхом транспортно-логістичного постачання товарів - кедрових горіхів російського походження з території російської федерації, виробництва «горіхи кедрові без шкаралупи, 2 сорт, (розмір 0.2-0.4 мм) - 20 000 кг, які було запаковано в герметичну пет. упаковку масою по 500 грамів, по 20 шт. у коробці, загалом 2 000 коробок по 10 кг у кількості 2 000 вантажних місць (картонних коробок), вагою брутто 21 120 кг, нетто - 20 000 кг, загальною вартістю 395 000 доларів США, які являють собою кедрові горіхи («Кедровые орешки») торговельної марки «Лесной Дар, Наследие Сибири», пакувальником якого є ООО «ОРЕХОВЫЙ МИР» ( АДРЕСА_2 ) на митну територію України, з метою їх реалізації та отримання прибутку на території України.

05 вересня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 111-1 КК України, а саме у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором.

09 вересня 2024 року слідчий СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах кримінального провадження №0000061 від 29 березня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 10 вересня 2024 року клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задоволено.

Застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначено строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах досудового розслідування строком до 01 листопада 2024 року включно.

Визначено відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: UA1012089, отримувач - ТУДСАУ в місті Києві, код ЄДРПОУ - 26268059, банк - Державна казначейська служба України м. Київ, МФО - 820172, призначення платежу: застава, № ухвали суду, прізвище, ім`я, по батькові платника застави.

Роз`яснено, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі частини п`ятої статті 194 КПК України покладено на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначено термін дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, з дня внесення застави строком до 01 листопада 2024 року.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно частин першої, другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 111-1 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 111-1 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності.

Окрім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , їх наслідки, характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити спроби: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, слідчим суддею враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Будь-яких даних на підтвердження поганого стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 або існування інших обставин, які б виключали можливість тримання під вартою останнього, слідчому судді не надано.

З огляду на зазначене, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , врахувавши особу підозрюваного, його роль у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, спосіб вчинення такого кримінального правопорушення та його наслідки, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до абзацу 3 частини четвертої статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Конституційний Суду України у рішенні від 19 червня 2024 року №7-р(ІІ)/2024 у справі за конституційними скаргами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 щодо відповідності Конституції України (конституційності) частини шостої статті 176 Кримінального процесуального кодексу України (Справа № 3-111/2023(207/23, 315/23) вказав на те, що відповідно до КПК України можливість застосування застави до особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, визначених частиною третьою або четвертою статті 183 Кодексу (друге речення частини першої статті 182); «під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-1142, 258-2586 , 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України» (абзац восьмий частини четвертої статті 183).

Тобто з наведених приписів Кодексу випливає, що законодавець закріпив дискрецію слідчого судді, суду під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу не визначати або визначати розмір застави з урахуванням підстав та обставин, установлених статтями 177, 178 Кодексу.

Виходячи зі змісту приписів статей 3, 8, частин першої, другої статті 29, частини першої статті 5 5, частини першої статті 62, частини першої статті 64 Конституції України Конституційний Суд України вважає, що відповідно до вказаних приписів Кодексу під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу є можливість, за певних підстав та обставин, визначених статтями 177, 178 Кодексу, застосувати заставу як більш м`який запобіжний захід.

Отже, за частиною шостою статті 176 Кодексу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не визначено як безальтернативний винятковий запобіжний захід.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, які зазначені у статті 178 КПК України (частина перша статті 178 КПК України).

При цьому, місцевим судом враховано вищевказані положення законодавства та обґрунтовано взято до уваги, що ОСОБА_7 одружений, має на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання: АДРЕСА_1 , працює, а отже має міцні соціальні зв`язки, родину та утриманців, у зв`язку з чим обґрунтовано вважав, що наявні підстави для визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Таким чином, на переконання колегії суддів, слідчий суддя, у відповідності до вимог пункту 3 частини четвертої, частини п`ятої статті 182, частини третьої статті 183 КПК України, взявши до уваги конкретні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_7 одружений, має на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання: АДРЕСА_1 , працює, а отже має міцні соціальні зв`язки, родину та утриманців, ризики, передбачені статтею 177 КПК України, наявність яких встановлено при розгляді клопотання, дійшов обґрунтованого висновку про визначення йому застави у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 грн.

Вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Враховуючи викладене, посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 111-1 КК України, а відтак, з урахуванням положень частини четвертої статті 183 КПК України, щодо останнього слід застосувати запобіжний захід без визначення застави, не ґрунтуються на вимогах закону.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи у сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави, який, на думку колегії суддів, у сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим та підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, колегія суддів не вбачає.

Доводи, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі стосовно наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, та обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, враховані слідчим суддею при прийнятті рішення про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, який, на думку колегії суддів, співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину, та підстав вважати його занадто м`яким колегія суддів не убачає.

Викладені в апеляційній скарзі прокурора доводи не містять обставин, які б давали підстави для обґрунтованого висновку, що з урахуванням даних про особу підозрюваного, визначений слідчим суддею розмір застави у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 грн, є недостатнім стримуючим заходом для підозрюваного та не забезпечує належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 і виконання ним обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Доказів недостатності застосованого підозрюваному запобіжного заходу для виконання покладених на нього обов`язків прокурором не надано.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 10 вересня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3