№ провадження 1-кс/208/2305/24
УХВАЛА

Іменем України

01 листопада 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управляння Національної поліції в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000647 відомості про яке 26.10.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управляння Національної поліції в Донецькій області звернувся до слідчого суддіЗаводського районного суду м. Дніпродзержинська із погодженим з прокурором клопотанням, просив накласти арештна тимчасово вилучений 26.10.2024 року під час огляду місця події автомобіль марки Mercedes Sprinter 315, реєстраційний номер НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 06.09.2022 року, власник ОСОБА_5 - із забороною відчуження, розпорядження та користування.

На обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що 26.10.2024 приблизно о 10 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи рейсовим мікроавтобусом марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рейс «Дніпро Київ Львів», рухався по проїжджій частині автодороги сполученням «Гришине Добропілля», з боку м. Білицьке в напрямку с. Гришине, яка мала по одній смузі для руху в кожному напрямку.

В той самий час, попереду нього, в попутному напрямку рухався вантажний сідловий тягач марки «КАМАЗ» моделі «65116-020», реєстраційний номер НОМЕР_3 з напівпричепом скотовозом марки «PEZZAIOLI» моделі «SBA63», реєстраційний номер НОМЕР_4 (завантажений свинями), під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в ході руху почав здійснювати маневр повороту ліворуч відносно напрямку свого руху, на свиноферму, таким чином, що вантажний сідловий тягач марки «КАМАЗ» повернув ліворуч, а напівпричіп марки «PEZZAIOLI» ще знаходився в положенні прямо на правій смузі руху.

В цей момент водій рейсового мікроавтобусу ОСОБА_6 передньою лівою частиною керованого ним транспортного засобу скоїв зіткнення із задньою правою частиною напівпричепа марки «PEZZAIOLI», на смузі свого руху.

Внаслідок вказаної ДТП водій рейсового мікроавтобусу ОСОБА_6 отримав несумісні з життям тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події. Крім того, внаслідок вказаної ДТП було травмовано 10 пасажирів вказаного рейсового мікроавтобусу, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діагноз: ЗЧМТ, перелом стегна, перелом руки, перелом хребта (госпіталізована до лікарні м. Добропілля); ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діагноз: ЗЧМТ, компресійний перелом хребта (госпіталізований до лікарні м. Добропілля); ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , діагноз встановлюється (госпіталізований до лікарні м. Добропілля); ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , діагноз: ЗЧМТ, перелом лівої руки (госпіталізований до лікарні м. Добропілля); ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , діагноз: перелом лонної кістки тазу, розсічення правої надбрівної дуги (госпіталізована до лікарні м. Добропілля); ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , діагноз встановлюється (госпіталізована до лікарні м. Добропілля); ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , діагноз: ЗЧМТ, ЗТГК, пневмоторакс, закритий перелом правого стегна (госпіталізований до 66 ВМГ); ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , діагноз: закритий перелом обох гомілок, ЗЧМТ (госпіталізований до 66 ВМГ); ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , діагноз: кома (без тями, в реанімації, госпіталізована до лікарні м. Добропілля); ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , діагноз: ЗЧМТ, ЗТГК, перелом основи черепу, забій головного мозку, правосторонній пневмоторакс (госпіталізований до лікарні м. Добропілля).

26.10.2024 проведено огляд місця ДТП, в ході якого оглянуто транспортні засоби:

- автомобіль марки Mercedes Sprinter 315, реєстраційний номер НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 06.09.2022 року, власник ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на якому зафіксовані сліди злочину у вигляді руйнації передньої частини кузова, який вилучено на територію майданчику тимчасового тримання транспортних засобів, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де і знаходиться на теперішній час;

- автомобіль марки КАМАЗ 65116-020, реєстраційний номер НОМЕР_3 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 від 15.04.2011, власник ПрАТ АПК-ІНВЕСТ), на якому не виявлено механічних пошкоджень та який переданий на відповідальне зберігання представнику ПрАТ АПК-ІНВЕСТ, що знаходиться на території підприємства у с. Гришине;

- напівпричіп PEZZAIOLI SBA63, реєстраційний номер НОМЕР_4 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 від 04.07.2011 року), на якому виявлені аварійні пошкодження у задній правій частині та який переданий на відповідальне зберігання представнику ПрАТ АПК-ІНВЕСТ, що знаходиться на території підприємства у с. Гришине Донецької області.

26.10.2024 року вилучені транспортні засоби визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Вилучений автомобіль Mercedes Sprinter 315, реєстраційний номер НОМЕР_1 є предметом вчинення кримінального правопорушення, оскільки є матеріальною річчю, яка зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.

Слідчий у клопотанні зазначив, що під час досудового розслідування для встановлення об`єктивних обставин дорожньо-транспортної події є необхідним та обов`язковим проведення слідчих дій із транспортними засобами, а саме огляду транспортного засобу за участю експерта-автотехніка, призначення по ньому відповідних судових автотехнічних експертиз.

До судового засідання слідчий надав письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні, просив задовольнити.

Від власника майна до суду також надійшла письмова заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій він просив розглянути клопотання на розсуд суду.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя враховує, що сторона обвинувачення на власний розсуд розпорядилася правом підтримати заявлене клопотання без своєї особистої участі, у письмовій формі та з документальним підтвердженням.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.7 ст.237 КПК України, вказані транспортні засоби є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

В силу ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.

Основним безпосереднім об`єктом злочину за ст. 286 КК України, є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до ст. 286, а його додатковим обов`язковим об`єктом - життя і здоров`я особи.

Об`єктивна сторона злочину включає такі обов`язкові ознаки:1) діяння, 2) обстановку, 3) наслідки та 4) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Діяння полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності і полягати у; 1) вчиненні дій, які заборонені правилами; 2) невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Тому враховуючи вимоги ст. 170 КПК України, обставини встановлені під час розгляду клопотання у їх сукупності, позиції прокурора, який довів обґрунтованість заявленого клопотання, а тому враховуючи що підставою клопотання є необхідність проведення ряду процесуальних дій в межах кримінального провадження, щодо транспортних засобів, з застосуванням яких відбулася подія, за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України, в тому числі експертиз транспортних засобів, а тому з метою його збереження, унеможливлення пошкодження та знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази арешт майна є в достатній мірі необхідним та таким, що забезпечить потреби кримінального провадження.

Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучений 26.10.2024 під час огляду місця події транспортний засіб, який є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000647 від 26.10.2024 за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: автомобіль марки Mercedes Sprinter 315, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 06.09.2022 року, який належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , - із забороною відчуження, розпорядження та користування вказаним тарнспортним засобом.

Скасування арешту майна проводиться в порядку передбаченому ст. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1