Справа № 524/5770/16-к
Провадження №1-кс/524/2518/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2024 м.Кременчук

Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотання про скасування постанови про накладення арешту майна.

У заяві зазначив, що постановою старшого слідчого СВ Кременчуцького МУ ОСОБА_3 в межах досудового розслідування у кримінальній справі №10825015, яка в подальшому була зареєстрована в ЄРДР №0000005 від 03.01.2013 за ч.2 ст.358, ч.5 ст.191 КК України накладено арешт на належне йому вбудоване адміністративне приміщення з додатковим входом по АДРЕСА_1

05.07.2017 вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Під час закриття кримінального провадження арешт накладений на нежитлове приміщення не скасовано, внаслідок чого заявник позбавлений можливості користуватися ним та розпоряджатися.

Заявник на підставі ст.174 КПК України прохає скасувати постанову про накладення арешту на нежиле вбудоване адміністративне приміщення з додатковим входом, загальною площею 115,4 кв.м, розташоване по АДРЕСА_1 .

Ознайомившись з поданим клопотанням та наданими матеріалами, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Встановлено, що 28.02.2012 Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження - арешт нерухомого майна №12218028 на нежитлове приміщення, вбудоване адміністративне приміщення з додатковим входом, загальною площею 115,4 кв.м по АДРЕСА_1 , належне ОСОБА_2 .

Підставою накладення обтяження стала постанова слідчого Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області від 06.02.2012.

Листом від 11.06.2024 №52-193-23/24 Кременчуцька окружна прокуратура Полтавської області повідомила ОСОБА_2 про те, що за результатами досудового розслідування кримінальне провадження №0000005 закрито 05.07.2017 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

При цьому, попри повідомлення про закриття кримінального провадження, у вказаному листі зазначено, що прокурором постанови про закриття кримінального провадження не виносилися, рішення про скасування арешту майна не приймалися.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказана стаття регулює скасування арешту майна, а не процесуального документа, яким такий арешт було накладено. Втім, заявник прохає саме про скасування постанови про накладення арешту, що не узгоджується з положеннями ст.174 КПК України.

Частини 3 та 4 ст. 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст. 174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

На вказане також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 15 квітня 2024 року у справі №554/2506/22.

Крім того, у вказаній постанові ОП ККС ВС зазначено, що чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ч. 9 ст. 100 КПК про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею.

Отже, вирішення питань про скасування арешту майна після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК не належить до компетенції слідчого судді.

Відповідно до ст.9 ч.6 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Одними з таких засад є законність (ст.7 ч.1 п.2 КПК України).

Зважаючи на те, що чинний КПК України (зокрема ст.174 КПК України) не передбачає вирішення слідчим суддею питання про скасування арешту майна після закриття провадження, подане клопотання не підлягає розгляду слідчим суддею, а тому його слід повернути заявнику.

Вказане рішення слідчого судді не позбавляє заявника права повторного звернення з відповідним клопотанням до повноважного місцевого суду або оскарження бездіяльності прокурора, який у своєму листі зазначив, що прокурором постанови про закриття кримінального провадження не виносилися, рішення про скасування арешту майна не приймалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.174 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна - повернути заявнику.

Копію ухвали вручити особі, яка звернулася з клопотанням.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1