Справа № 991/7874/24
Провадження № 1-кс/991/7910/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА [І].

Дата і місце постановлення [1-1].

27 серпня 2024 року, місто Київ.

Назва та склад суду, секретар судового засідання [1-2].

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 (надалі - слідчий суддя), секретар судового засідання ОСОБА_2

Найменування (номер) кримінального провадження [1-3].

Інформація у скарзі відсутня.

Прізвище, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання [1?4].

Інформація у скарзі відсутня.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа [1-5].

Інформація у скарзі відсутня.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження [1?6].

Скаржник ОСОБА_3 ; представник скаржника - адвокат ОСОБА_4

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА [ІІ].

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається [2-1].

Вирішується питання за скаргою адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (надалі - НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР).

Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів [2-2].

Слідчий суддя встановив таке.

22 серпня 2024 року до провадження слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах скаржника - ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчим суддею зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів було встановлено, що 20 серпня 2024 року ОСОБА_3 подано до НАБУ заяву про вчинення ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368 та ч. 1 ст. 351 КК України. Цього ж дня, 20 серпня 2024 року, вказана заява була отримана та зареєстрована уповноваженою особою Національного Антикорупційного Бюро України.

Зі змісту скарги видно, що колишній ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 у змові з його колишнім заступником, ОСОБА_6 , отримали неправомірну вигоду від ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 за фальсифікацію відносно ОСОБА_3 провадження за ч. 2 ст. 172-7 КУПАП.

Разом з тим, у заяві про вчинення кримінальних правопорушень від 20 серпня 2024 року ОСОБА_3 зазначив: «Вважаю, що ОСОБА_8 надав неправомірну вигоду ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 та його екс-заступнику - ОСОБА_10 , з метою фальсифікації відносно мене провадження щодо притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУПАП». Крім того, на думку скаржника, вказаними діями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинили перешкоджання депутатській діяльності ОСОБА_3 , тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 351 КК України.

Проте, відомості за вищевказаною заявою до ЄРДР внесені не були, що є порушенням вимог ст. 214 КПК України.

У зв`язку з чим, адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах заявника - ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою, у якій просить зобов`язати уповноважених посадових осіб внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368 та ч. 1 ст. 351 КК України, після чого вручити заявнику витяг з ЄРДР.

На підтвердження зазначених обставин скаржник долучив до скарги копію заяви про вчинення ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368 та ч. 1 ст. 351 КК України тощо.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити.

Уповноважена особа НАБУ у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином.

Слідчий суддя дослідив скаргу та додані до неї матеріали, заслухав думку адвоката.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався [2-3].

Слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України: «Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України: «Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 33-1 КПК України: «Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 КПК України: «Заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України: «Слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається».

Відповідно до вимог п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, умовою підсудності кримінального провадження Вищому антикорупційному суду є вчинення злочину особою, яка обіймає будь-яку з посад, визначених п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, зокрема суддею.

Відповідно до вимог п. п. 2 та 3 ч. 5 ст. 216 КПК України: «Детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов: 2) розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого статтями 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 Кримінального кодексу України, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 Кримінального кодексу України, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків); 3) кримінальне правопорушення, передбачене статтею 369, частиною першою статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини».

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України: «На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування».

Відповідно до вимог примітки ст. 45 КК України: «Корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КК України: «Прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища - карається штрафом від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк від двох до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років».

абз. 5-6 п. п. 1 п. 2 Розділу І «Основні засади ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань» Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генерального прокурора № 298 від 30 червня 2020 року): «До Реєстру вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність», що узгоджується з вимогами п. п. 4 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Зі змісту зазначених норм видно, що підставою для початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні та відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо) з метою внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Ці обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але мають бути достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такої дії/бездіяльності як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Зі змісту зазначених норм також видно, що належність кримінального правопорушення до підсудності Вищого антикорупційного суду визначається сукупністю вимог до його предметної підсудності (умов підсудності), які встановлені ч. 1 ст. 33-1 КПК України, а саме: належністю кримінального правопорушення до переліку корупційних злочинів, зазначених у примітці до ст. 45 КК України або/та кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-1 КК України та обов`язковою наявністю хоча б однієї з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.

Умовами підсудності кримінального правопорушення Вищому антикорупційному суду, передбаченими п.п. 1 та 2 ч. 5 ст. 216 КПК України, є вчинення кримінального правопорушення спеціальним суб`єктом та/або розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 КК України, який у п`ятсот і більше разів має перевищувати розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, тобто перевищувати 1 514 000,00 гривень.

Так, у своїй скарзі адвокат ОСОБА_4 просить зобов`язати уповноважену особу НАБУ внести до ЄРДР відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 351 КК України, яке не належить до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, а відповідно і до сфери здійснення судового контролю слідчими суддями Вищого антикорупційного суду, відповідно до вимог ч. 1 ст. 33-1 КПК України.

В той же час, зі змісту скарги видно, що адвокат просить внести відомості до ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України. Разом з тим, зі змісту заяви про вчинення кримінальних правопорушень видно, що в ній не зазначені будь-які обставини, які б вказували на вчинення ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 дій, пов`язаних з прийняттям пропозиції, обіцянки або одержанням неправомірної вигоди, чи проханням надати її за вчинення чи невчинення дії з використанням влади чи службового становища.

Тобто, заявником не зазначена об`єктивна сторона злочину, що в свою чергу є умовою для здійснення попередньої кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 КК України. Слідчий суддя також звертає увагу на те, що зміст повідомлення про отримання вказаними вище особами неправомірної вигоди стилістично викладений у формі припущення, без зазначення фактів, які б переконали слідчого суддю про існування ймовірності вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що за інформацією, яка міститься у заяві скаржника, не видно наявності обов`язкових ознак об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, що позбавляє можливості встановити кваліфікацію цього кримінального правопорушення, а тому вимоги скарги адвоката ОСОБА_4 не підлягають задоволенню.

Слідчий суддя, з огляду на викладене, керуючись положеннями ст. ст. 214, 216, 303, 307, 372, 376 КПК України, дійшов висновку про те, що скарга адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ задоволенню не підлягає.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА [ІІІ].

Висновки слідчого судді [3-1].

Слідчий суддя постановив:

У задоволенні скарги представника скаржника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення - відмовити.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження [3?2].

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та оголошений учасникам судового провадження 02 вересня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1