Справа №630/968/24 Провадження № 1-кп/630/46/24
В И Р О К

Іменем України

30 вересня 2024 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000260 від 19.09.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Луч, Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2024 року, приблизно о 01 год. 30 хв., ОСОБА_2 , перебував поблизу домоволодіння, що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , і у нього раптово виник злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості раніше знайомій потерпілій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, через раптово виникли неприязні відносини до потерпілої ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , бажаючи спричинення останній тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості, підійшовши до ОСОБА_3 , раптово почав наносити удари кулаками обох рук в область голови та обличчя потерпілої.

В результаті протиправних дій ОСОБА_2 , потерпілій ОСОБА_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-1547/2024 від 20.09.2024, спричинено наступні тілесні ушкодження: садна у ділянці проекції лівого лобного бугра, у ділянці лівої носо-губної складки, на кінчику носа. За ступенем тяжкості ці ушкодження викликали незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6-ти днів, і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень (відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року).

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_2 , представлений захисником адвокатом ОСОБА_4 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку, потерпіла ОСОБА_3 надала заяву, в якій не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні. А тому суд, за клопотанням прокурора Харківської окружної прокуратури ОСОБА_5 , що регламентоване ч.1 ст.302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалось.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Вивченням даних про особу ОСОБА_2 встановлено, що він раніше не судимий, не працює, задовільно характеризується за місцем мешкання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відомості про інвалідність обвинуваченого відсутні, не є військовослужбовцем.

Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 виду та міри покарання, відповідно до ст.ст. 61, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, пом`якшуючі обставини, відсутність обставин, які його обтяжують, наведені вище дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, щиро розкаюється у вчинені кримінального правопорушення та позитивно характеризується за місцем мешкання, а також характер вчиненого кримінального проступку, зокрема, що побиття потерпілої сталося біля її місця мешкання, куди ОСОБА_2 прийшов вночі, порушуючи умови комендантської години, а також, що примирення із потерпілою не сталося і у своїй заяві вона просить застосувати до ОСОБА_2 найтяжче покарання.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, а саме у виді громадських робіт строком у 200 годин. Таке покарання, на думку суду, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним в майбутньому нових подібних кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 302, 373-374, 382, 392- 395, КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Люботинський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1