УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року

м. Харків

Справа № 638/9695/23

Провадження № 1-кп/638/884/24

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004223 від 29 серпня 2016 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною другою статті 187 КК України,

у с т а н о в и в:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 187 КК України.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харков від 24 травня 2024 року клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про витребування з Офісу Генерального прокурора витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про розгорнутий рух по кримінальному провадженню № 0004223 від 29 серпня 2016 року, за частиною другою статті 187 КК України, який міститься в ЄРДР задоволено.

Витребувано з Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, 13/15 м. Київ, 01011) повну та розгорнуту інформацію, а саме розширений витяг (відомостей) з ЄРДР про рух кримінального провадження № 0004223 від 29.08.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 187 КК України, відповідно до «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», доступ до якого знаходиться у відповідальних осіб Офісу Генерального прокурора.

Призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні з реєстром матеріалів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004223 від 29 серпня 2016 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого частиною другою статті 187 КК України, на 03 червня 2024 року о 16 годині 30 хвилин у приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, проспект Перемоги, 52-В.

Доручено представнику персоналу Державної установи «Центр пробації» в Харківській області скласти та подати до Дзержинського районного суду м. Харкова досудову доповідь у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корюківка Корюківського району Чернігівської області, громадянина України, українця, має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого частиною другою статті 187 КК України.

09 липня 2024 року через канцелярію суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0004223 від 29 серпня 2016 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною другою статті 187 КК України, на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.

Клопотання захисника мотивовано тим, що В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт за кримінальним провадженням, зареєстрованим в ЄРДР за №0004223 від 29.08.2016 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Сторона захисту звертає увагу суду, що відповідно до Реєстру матеріалів досудового розслідування старшим слідчим СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 у розділі «І. Проведення в ході досудового розслідування процесуальних дій» було зазначено:

- в пункті 21 «Допит свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . - 14.07.2013 в період часу 12:10- 12:30»,

- в пункті 23 «Допит підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - 22.11.2022 в період часу 10:35-11:40».

Однак, внесення відомостей до ЄРДР по кримінальному провадженню № 0004223 відбулося лише 29.08.2016 року, а в період часу з 28.02.2022 року була винесена постанова про зупинення досудового розслідування, яке було відновлено відповідною постановою від 13.01.2023 року. Таким чином, свідок ОСОБА_8 була допитана до початку досудового розслідування, а підозрюваний ОСОБА_4 був допитаний в проміжок часу, коли досудове розслідування було призупинено відповідними постановами.

Крім того, підставою повернення обвинувального акта прокурору в підготовчому судовому засіданні є невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування, а саме п.2 ч. 2 ст. 109 КПК України, відповідно до якого, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.

Сторона захисту звертає увагу суду, що дана норма є імперативною, а тому не передбачає можливості внесення інших даних або даних з обмеженою та недостовірною інформацією. Відповідно, порушення, допущені слідчим ОСОБА_7 , при складанні реєстру матеріалів досудового розслідування, зокрема те, що він зазначив не в повному обсязі про прийняті процесуальні рішення, про процесуальні дії, які порушують вимоги КПК України, та дати їх проведення, - є абсолютно неприйнятними та протиправними з огляду на чинні норми КПК України.

Вважає вищезазначене є лише підставою повернення обвинувального акта прокурору в підготовчому судовому засіданні.

11 січня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене: протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Згідно з п.10 ч.1 ст.284 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Однак, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування №0004223 від 29.08.2016 року щодо відомостей, прийнятих в ході досудового розслідування процесуальних рішень в період часу з 29.08.2016 року по 11.01.2022 року не було винесено жодної постанови про зупинення досудового розслідування та відповідної постанови про відновлення досудового розслідування, а також постанови про продовження строку досудового розслідування.

31.01.2023 року була винесена постанова про продовження строку досудового розслідування за підписом першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 , в якій чітко зазначено: «продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004223 від 29.08.2016 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, до трьох місяців, тобто до 02.03.2023 року».

Разом з тим відповідно до низки постанов з ЄРДР про зупинення та відновлення кримінального провадження строк досудового розслідування був затягнутий до 11.08.2023 року, що вкотре йде врозріз з нормами КПК України.

Водночас 17.07.2023 року було зупинено кримінальне провадження по справі, що підтверджується відомостями з ЄРДР.

Згодом, 28.07.2023 року о 15:51 було відновлено зупинене кримінальне провадження, при цьому в цей же день о 09:10 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Однак, з метою недопущення зловживань стороною обвинувачення та затягування строку досудового розслідування закон встановлює чітко окресленні положення кримінального процесуального права, дотримання яких є обов`язковим кожною зі сторін процесу.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 280 КПК України встановлено, що після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Як вбачається з вищенаведеного, зміну раніше повідомленої підозри було здійснено в період зупиненого кримінального провадження, що є абсолютним порушенням порядку повідомлення про підозру особі та призводить до нівелювання завдань кримінального провадження, окреслених у ст. 2 КПК України, що полягають в охороні прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення того, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру.

Порушення внаслідок незаконного здійснення повідомлення про підозру права на захист засудженого, має своїм наслідком не притягнення його до кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом. Адже, особу не може бути притягнуто до кримінальної відповідальності та вона не може набути статусу підозрюваної в кримінальному провадженні через нездійснення (нереалізацію) органом досудового розслідування в кримінальному провадженні етапу (стадії) притягнення до кримінальної відповідальності.

Таким чином, за відсутності належного пред`явлення особі повідомлення про підозру (зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення), безґрунтовним і позбавленим правових підстав є наступне складання й самого обвинувального акту стосовно неї, а отже і здійснення на підставі такого обвинувального акту судового розгляду в цьому проваджені.

Неналежне здійснення етапу повідомлення про підозру унеможливлює правомірне здійснення наступних етапів кримінального провадження, призводить до викривлення змісту кримінально-правових і кримінальних процесуальних відносин і унеможливлює внаслідок цього належну реалізацію учасниками цих відносин своїх прав і обов`язків (Постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 627/927/19).

Також, звертає увагу суду на положення ч. 4 ст. 280 КПК України, згідно з якою, досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого, дізнавача за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.

Всупереч наведеному, прокурором не було надіслано стороні захисту копії постанови про зупинення кримінального провадження по справі № 638/9695/23, що є явним порушенням порядку та умов такого зупинення встановлених главою 23 КПК України, і як наслідок позбавляє сторону захисту законодавчо встановленого права на оскарження рішення прокурора про зупинення досудового розслідування, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України.

При цьому, одним із прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, є право на захист, закріплене в підпункті «с» пункту 3. Воно становить одну з основоположних засад справедливого судового розгляду. Цей пункт статті 6 Конвенції кореспондується зі статтею 59 Конституції та статтею 20 Кримінального процесуального кодексу України. Стаття 7 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на засадах забезпечення права на захист.

Згідно із усталеною практикою Суду, викладеною у справі «Шабельник проти України» (Shabelnik v. Ukraine,) заява № 16404/03, 19 лютого 2009 р., хоча основна мета статті 6 стосовно розгляду кримінальних справ полягає в забезпеченні справедливого судового розгляду «судом», компетентним встановити обґрунтованість «будь-якого кримінального обвинувачення», це не означає, що ця стаття не стосується досудового провадження. Адже справедливість судового розгляду може бути порушена ще до початку розгляду справи в суді. Тому вимоги статті б (зокрема пункту 3) можуть також бути застосовними ще до того, як справу направлено на розгляд суду, недотримання таких вимог на самому початку може серйозно позначитися на справедливості судового розгляду. Таким чином, для встановлення того, чи було досягнуто мети статті 6 Конвенції - справедливого судового розгляду - необхідно враховувати всю повноту національного провадження у справі.

У постанові від 19 липня 2022 року у справі № 727/13085/18 (провадження № 51- 10250км 18) Касаційний кримінальний суд Верховного Суду звернув увагу на те, що у процесі розгляду в судовому провадженні суд повинен уживати всіх необхідних заходів для реалізації захисником своїх процесуальних прав, забезпечувати сторонам рівні умови для їх реалізації та надавати кожній стороні розумну можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону в суттєво невигідне становище щодо іншої сторони.

Натомість позбавлення сторони захисту права на оскарження постанови про зупинення досудового розслідування є беззаперечним порушенням принципів юридичної рівності, змагальності та справедливості судового розгляду, що не узгоджується зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, сторона захисту вважає наявними підстави для закриття кримінального провадження №0004223 від 29.08.2016 року на підставі положень п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, яка передбачає можливість закриття провадження по справі у випадку встановлення підстав, передбачених зокрема п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 підтримали клопотання з наведених у ньому підстав та просили його задовольнити.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення заявленого клопотання заперечував.

Надав суду письмові заперечення, відповідно до яких, згідно положень ст. 337 КПК України судовий розгляд може бути проведений виключно стосовно особи, яка набула статусу обвинуваченого в порядку, передбаченому Законом.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням.

Зі змісту ч. 4 ст. 110 КПК випливає, що досудове розслідування завершується складанням обвинувального акту як процесуального рішення, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Цією ж статтею визначені строки, протягом яких повинно бути закінчено досудове розслідування з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину протягом двох місяців. Системний аналіз зазначених норм КПК України свідчить про те, що визнання зібраних під час досудового розслідування доказів достатніми для складання обвинувального акту та, власне, складання самого обвинувального акту означає завершення досудового розслідування, тобто завершення проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII положення ч. 1 ст. 284 КПК України було доповнено п. 10, згідно з яким кримінальне провадження закривається у разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Вказана норма була введена в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, та не має зворотної дії в часі, застосовується до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Внесені зміни кореспондують загальні засади кримінального провадження, закріплені у ст. 28 КПК, відповідно до якої розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень, і співвідносяться з практикою Європейського Суду з прав людини.

Так у справі «Іванов проти України» зазначено, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у кримінальному провадженні застосовується у такий спосіб, щоб особа, яку звинувачено, не залишалася тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі (п. 71). Аналогічні позиції ЄСПЛ висловив у справах «Карт проти Туреччини» (п. 68), «Вемхофф проти Німеччини» (п. 18). При цьому ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» вказав, що період, який має прийматися до уваги повинен відраховуватися саме з порушення кримінальної справи проти особи (п. 63).

Водночас, відповідно до ст. 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

У постанові Верховного Суду від 15.09.2021 справа № 711/3111/19 суд касаційної інстанції зазначив, що перевірка судом першої інстанції у підготовчому провадженні дотримання прокурором вимог, передбачених статтями 291, 293 КПК, а також виконання ним приписів статті 219 КПК в частині направлення обвинувального акту у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого стосовно якого, відповідно до частини 1 статті 337 КПК, має здійснюватися судовий розгляд.

Направлення прокурором обвинувального акту після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, такі висновки зроблені у постановах ККС/ВС від 29.11.2021 справа № 405/3805/20, від 01.07.2021 справа № 752/3218/20, від 07.12.2021 справа № 946/1753/20, від 26.05.2020 у справі №556/1381/18, від 26.05.2020 у справі №712/6375/18.

З обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 29.08.2016 було внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004223 за фактом вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

По перше, п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України не має зворотної дії в часі, застосовується до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін тому не може бути застосовний до вказаного кримінального провадження

Також вказує на те, що ч. 2 ст. 187 КК України відповідно до положень ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, що також виключає положення застосування вказаної норми закону.

Наголошує на тому, що пункт 10 ч. 1 ст. 284 КПК у частині вживання поняття "злочину проти життя та здоров`я особи" не містить прямої відсилки до конкретних норм іншого нормативно-правового акта, на відміну, до прикладу, від положення п. 9 ч. 1 ст. 284 КПК, котре прямо відсилає до норм ст. 212 КК та підрозд. 92 розд. XX "Перехідні положення" КПК.

Всі склади кримінальних правопорушень за характером їх структури поділяються на прості та складні (ускладнені). До простих складів зазвичай належать ті, що містять ознаки одного суспільно небезпечного діяння, що посягає на один об`єкт.

Такими прикладами простих складів є більшість кримінальних правопорушень, передбачених розд. II Особливої частини КК. У той же час одним із видів складного (ускладненого) кримінального правопорушення є склад, законодавча конструкція якого передбачає наявність двох і більше (обов`язкових чи факультативних) об`єктів посягання, один із яких є основним, а інший(і) - додатковим(и) в складі поліоб`єктного кримінального правопорушення.

Виходячи з основного об`єкта, як відомо, здійснена класифікація усіх кримінальних правопорушень (із їх структуризацією) у відповідних розділах Особливої частини КК та диференціація кримінальної відповідальності. Проте додатковий об`єкт також відіграє істотне значення для правозастосування. Наявність у складі кримінального правопорушення додаткового об`єкта свідчить про те, що в такому складі цим суспільним відносинам поряд з основним об`єктом заподіюється (може заподіюватися), чи створюється (може створюватися) реальна загроза заподіяння шкоди. Прикладами кримінальних правопорушень із двома (і більше) об`єктами посягання є так звана категорія злочинів корисливо-насильницького характеру, що охоплює розбій, поєднані з насильством грабіж і вимагання. Додатковим об`єктом є цінності, які підлягають одночасному захисту разом з основним об`єктом кримінально-правової охорони.

Це такі цінності, яким завдається (може завдаватися) шкода від кримінального правопорушення одночасно з основним об`єктом посягання, що через типове поєднання із характером кримінально-караного діяння та з огляду на передбачені законом спосіб його вчинення, застосовані знаряддя, обстановку й інші ознаки, зумовлює застосування законодавцем особливого підходу до побудови відповідного складу кримінального правопорушення.

Такі цінності, як життя і здоров`я можуть бути основним об`єктом для ряду кримінальних правопорушень, передбачених розд. II "Кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я особи" Особливої частини КК, але водночас утворювати додатковий об`єкт кримінальних правопорушень з інших розділів КК, включаючи вимагання. А тому правильним буде визначення закріпленого в п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК поняття "злочину проти життя та здоров`я особи", виходячи з інкримінованих фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а саме з огляду на те, чи виступають об`єктом цього злочину життя та здоров`я особи. Таким чином кваліфікація право рушення виключає застосування вказану норму закону.

З урахуванням викладеного інші твердження сторони захисту не підлягають перевірки.

Крім того сторона захисту звертає увагу суду на невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України. Сторона обвинувачення вважає, що в разі того якщо суд прийде до висновку, що вказаний документ не містити всі дані, вказані в ч. 2 ст. 109 КПК України, без винятку неповнота такого реєстру, за умови долучення його до обвинувального акту, також не свідчить про наявність підстав для прийняття рішення, передбаченого п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, і може бути з`ясована в ході судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акту, визначені ч. 4 ст. 291 КПК України, не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання. Кримінальний процесуальний кодекс не визначає наявність недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування як підставу для повернення обвинувального акту прокурору.

Таким чином, сторона обвинувачення вказує на неможливість закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування та просить відмовити в клопотанні сторони захисту.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 проти задоволення заявленого клопотання заперечував.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали обвинувального акту в рамках розгляду клопотання та доданий до нього Реєстр матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0004223 від 29 серпня 2016 року, доходить таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з наданої на виконання ухвали суду інформації, а саме розширеного витягу (відомостей) з ЄРДР про рух кримінального провадження № 0004223 від 29.08.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 187 КК України, відповідно до «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», доступ до якого знаходиться у відповідальних осіб Офісу Генерального прокурора, кримінальне провадження № 0004223 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 серпня 2016 року.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 284 КПК України в чинній редакції передбачено можливість закриття кримінального провадження в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадків повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини.

Так, ч. 1 ст. 284 КПК України була доповнена пунктом 10 згідно із Законом України № 2147-VI від 03 жовтня 2017 року, та введений в дію з 15 березня 2018 року з відміткою про те, що зміни не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яких відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

У даному випадку доводи сторони захисту щодо закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України грунтуються на неправильному тлумаченні та розумінні стороною захисту норм кримінального процесуального закону щодо дії закону в часі, а, відтак, доводи захисника про застосування вимоги п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України є необґрунтованими.

Таким чином, дані приписи закону не підлягають застосуванню щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання.

11 січня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, тобто нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, суд звертає увагу нате, що поняття «злочини проти життя та здоров`я людини, вжите у п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, охоплює як злочини, передбачені розділом ІІ Особливої частини КК, основним безпосереднім об`єктом яких є життя та здоров`я особи, так і злочини, передбачені іншими розділами Особливої частини КК, що містять склади кримінальних правопорушень, додатковим безпосереднім об`єктом у яких є життя та здоров`я особи. Критерієм, за яким визначається зміст поняття «злочини проти життя та здоров`я особи», є наявність у складі певного кримінального правопорушення такого об`єкта (або основного, або додаткового), як життя та здоров`я особи.

Визначення тяжкості злочину при цьому має стосуватися діяння загалом, тобто такого, яке містить складний (ускладнений ) склад кримінального правопорушення (через комплексне поєднання різних об`єктів посягання, що надає кримінальному правопорушенню окремою якості). З цього випливає, що в разі, коли злочин із додатковим об`єктом посягання у виді життя та здоров`я є тяжким, то він охоплюється поняттям (тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи».

Так, сторона захисту вважає наявними підстави для закриття кримінального провадження №0004223 від 29.08.2016 року на підставі положень п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, яка передбачає можливість закриття провадження по справі у випадку встановлення підстав, передбачених зокрема п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Слід звернути увагу, що п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пункт 2 частини третьої статті 314 із змінами, внесено згідно із Законами № 2213-VIII від 16.11.2017, № 2810-IX від 01.12.2022.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харков від 24 травня 2024 року призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні з реєстром матеріалів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004223 від 29 серпня 2016 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого частиною другою статті 187 КК України.

Клопотання подано 09 липня 2024 року.

Кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи (п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Частину першу статті 284 доповнено пунктом 10 згідно із Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 - зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін - див. пункт 4 § 2 розділу 4 Закону.

Щодо посилань сторони захисту на відсутність рішення про зупинення строків досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, слід зауважити, що аналізом КПК України встановлено, що форма погодження прокурором прийнятого слідчим процесуального рішення у формі постанови не визначена.

Стосовно мотивів клопотання щодо повернення обвинувального акту, суд зазначає, що кримінальний процесуальний кодекс не визначає наявність певних недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування як підставу для повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст. ст. 227, 314, 334 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0004223 від 29 серпня 2016 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною другою статті 187 КК України, на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений і оголошений 13 листопада 2024 року о 09 год 50 хв.

Суддя ОСОБА_1