Справа № 215/3098/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в місті Кривому Розі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000200 від 06.07.2022 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, машиніста крану ПрАТ «ЦГЗК», заміжньої, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є особою з інвалідністю, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч. 1 ст. 126 КК України,

за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 17.06.2022, приблизно о 15:55 годині, ОСОБА_3 , знаходилась біля дитячого майданчика, який розташований неподалік будинку АДРЕСА_3 та спостерігала за своїм сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який грався на дитячому майданчику з раніше знайомим їй малолітнім потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В цей час та місці, між сином ОСОБА_3 - ОСОБА_7 та малолітнім потерпілим ОСОБА_8 відбувся конфлікт та у ОСОБА_3 , яка почула вказаний конфлікт, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , виник прямий умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Так, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, одразу направилась до раніше знайомого їй малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , який знаходився на дитячому майданчику, неподалік будинку АДРЕСА_3 . Підійшовши до останнього, різко схопила лівою рукою за праве передпліччя малолітнього ОСОБА_8 та усвідомлюючи перевагу в фізичній силі над останнім та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, почала стискати передпліччя правої руки ОСОБА_8 та тягнути останнього до виходу з дитячого майданчика.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_3 відповідно до висновку судово-медичного експерта № 1101 від 15.08.2022, заподіяла малолітньому потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: синця правого передпліччя, який за своїм характером відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів. (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6);

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано як кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

Крім того, 17.06.2022, приблизно о 15:55 годині, ОСОБА_3 , знаходилась біля дитячого майданчика, який розташований неподалік будинку АДРЕСА_3 та спостерігала за своїм сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який грався на дитячому майданчику з раніше знайомим їй малолітнім потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В цей час та місці, між сином ОСОБА_3 - ОСОБА_7 та малолітнім потерпілим ОСОБА_8 відбувся конфлікт та у ОСОБА_3 , яка почула вказаний конфлікт, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , виник прямий умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Так, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, одразу направилась до раніше знайомого їй малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , який знаходився на дитячому майданчику, неподалік будинку АДРЕСА_3 . Підійшовши до останнього, різко схопила лівою рукою за праве передпліччя малолітнього ОСОБА_8 та усвідомлюючи перевагу в фізичній силі над останнім та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, почала стискати передпліччя правої руки ОСОБА_8 та тягнути останнього до виходу з дитячого майданчика.

Продовжуючи свої протиправні дії у відношенні потерпілого ОСОБА_8 , 17.06.2022, приблизно о 16:00 годині, після спричинення легких тілесних ушкоджень останньому, ОСОБА_3 діючи умисно, утримуючи потерпілого за руку, взяла до своєї правої руки дерев`яну ніжку від стільця, яка знаходилася на землі та нанесла потерпілому ОСОБА_8 вказаною ніжкою від стільця один удар зверху вниз у потиличну область голови, завдавши фізичного болю потерпілому без спричинення тілесних ушкоджень.

Умисні дії, ОСОБА_3 кваліфіковані як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, за ознаками умисного завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.1 ст.125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження;

- ч. 1 ст. 126 КК України, за ознаками умисного завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_6 надала письмове клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності в порядку ст.49 КК України, та про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачена ОСОБА_3 клопотання захисника підтримує.

Прокурор в судовому засіданні не заперечує проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду кримінального провадження повідомлена належним чином.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вислухавши обвинувачену та її захисника, думку учасників кримінального провадження, вважає, що існують законні підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КК України є кримінальними проступками, за вчинення яких передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, а отже, строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності відповідно до п.1 ч.1 ст. 49 КК України становить два роки.

З матеріалів справи вбачається, що кримінальні проступки, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 було вчинено 17.06.2022 року, тобто станом на 16.10.2024 минуло понад два роки з моменту їх вчинення.

Судом відповідно до ст. 285 КПК України ОСОБА_3 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою. Обвинуваченій також роз`яснено, що у разі якщо вона заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Обвинувачена підтвердила, що їй зрозуміла як суть обвинувачення, так і підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою, на що надала свою згоду.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому, визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення чинним законодавством не передбачено.

Згідно матеріалів кримінального провадження, перебіг давності не зупинявся та не переривався.

Оскільки обвинувачена надала згоду на звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення даних кримінальних проступків закінчився, тому суд вважає необхідним задовольнити клопотання захисника ОСОБА_6 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 44, 49 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 288, 314, 369-372, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 126 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 126 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за № 0000200 від 06 липня 2022 року щодо ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: