У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/5862/20

№ 1-кп/183/319/24

30 жовтня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000194 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинувачениху вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачениху вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_8 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, мотивуючи свою позицію тим, що, ризики, які були враховані судом при обранні останньому запобіжного заходу тримання під вартою не змінилися, нових обставин для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не з`явилося, тому продовження строку тримання під вартою необхідне для забезпечення розгляду кримінального провадження. Крім того заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 60 діб, з покладенням на нього обов`язків на той же строк, мотивуючи свою позицію тим, що, ризики, які були враховані судом при обранні останньому запобіжного заходу домашнього арешту не змінилися, нових обставин для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не з`явилося, тому продовження строку домашнього арешту необхідне для забезпечення розгляду кримінального провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що ризики недоведені, його підзахисний не переховувався, просив змінити запобіжний захід його підзахисному на більш м`який, а саме на цілодобовий домашній арешт. При цьому підтримав клопотання прокурора, щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_8 повністю підтримав свого захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 не заперечувала проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_7 , щодо обвинуваченого ОСОБА_8 підтримала захисника ОСОБА_9 .

Обвинувачений ОСОБА_7 повністю підтримав свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дійшов до наступного.

При вирішенні клопотання прокурора про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_8 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені можуть здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_8 , обвинувачуються, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України є особливо тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна.

У зв`язку з цим суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), який у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Крім того, з обвинувального акту вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, через недовгий проміжок часу після відбуття покарання знову обвинувачується у вчиненні умисного корисливого, особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді понад 10 років позбавлення волі.

Суд приймає до уваги обставини, на які посилається сторона захисту щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, однак наявність таких обставин не спростовує висновків суду, викладених вище.

За таких обставин суд погоджується з думкою прокурора про те, що на цей час є наявними ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування обвинуваченого від суду, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_8 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, та вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 інших кримінальних правопорушень.

Ці обставини можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Тому, на думку суду, на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Отже, враховуючи всі обставини по справі, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований обвинуваченому ОСОБА_8 продовжити на 60 днів.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд виходить з наступного.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна.

Крім того, обвинувачений офіційно не працевлаштований, не одружений, а тому суд приходить до переконання, що наразі продовжує існувати ризик переховування обвинуваченого від органів прокуратури та суду.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, який відносяться до категорії особливо тяжкого злочину.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_7 , раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем попереднього навчання та за місцем проживання характеризується позитивно.

За таких обставин, суд погоджується з думкою прокурора про те, що на даний час є наявним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: а саме ризик переховування обвинуваченого від суду, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 у разі визнання останнього винуватими у вчиненні кримінального правопорушення.

Ці обставини можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Тому на думку суду, оскільки на цей час продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Отже, враховуючи всі обставини по справі, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, застосований обвинуваченому ОСОБА_7 продовжити в межах строків, визначених КПК України, а саме на 60 днів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 331, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченомуу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 27 грудня 2024 року включно.

В задоволенні сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченомуу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, продовжити дію обраного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту до 27 грудня 2024 року включно, з забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 та покладенням на нього обов`язків строком до 27 грудня 2024 року включно:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з місця фактичного проживання, тобто: АДРЕСА_1 , без дозволу суду.

По закінченню строку дії запобіжного заходу та за відсутністю клопотання прокурора в порядку ст. 199 КПК України, рішення щодо зміни запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборона залишати житло припиняє свою дію і запобіжний захід, заборона та обов`язок вважаються скасованими.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво.

Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 передати для виконання Новомосковському РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Копію ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4).

Повний текст ухвали оголошено 01 листопада 2024 року о 08.55 годині.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1