Справа № 522/3874/24
Провадження №1-кс/522/3664/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеса ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_4 про скасування запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 подав до суду клопотання в інтересах ОСОБА_4 про скасування запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд.

Своє клопотання обґрунтовує, тим, що 24.03.2010 року згідно постанови старшого слідчого прокуратури Одеської області ОСОБА_5 відносно ОСОБА_4 було порушено кримінальну справу за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 364 КК України.

24.03.2010 року ОСОБА_4 був затриманий за підозрою у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч.4 ст. 190 КК України та 26.03.2010 року йому було пред`явлено обвинувачення за ч. 3 ст. 364, ч.4 ст. 190 КК України.

27.03.2010 року постановою Приморського районного суду м. Одеси стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

20.07.2010 року постановою судді апеляційного суду Одеської області строк тримання під вартою ОСОБА_4 було продовжено до 6 місяців.

24.09.2010 року постановою судді апеляційного суду Одеської області строк тримання під вартою ОСОБА_4 було продовжено до 9 місяців, тобто до 24.12.2010 року.

08.12.2010 року ОСОБА_4 було пред`явлено обвинувачення за ч. 3 ст. 364, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 146 КК України та 24.12.2010 року справу було направлено до суду для розгляду по суті.

13.04.2011 року постановою Київського районного суду м. Одеса по кримінальній справі № 76 запобіжний захід відносно ОСОБА_4 було змінено з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

У подальшому вироком Київського районного суду м. Одеси від 18.09.2015 року ОСОБА_4 виправдано за ч. 3 ст. 364, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 146 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28.04.2016 року виправдувальний вирок скасовано, та справу направлено прокурору Одеської області для додаткового розслідування. Відносно підсудного ОСОБА_4 було залишено запобіжний захід - підписку про невиїзд.

Після повернення кримінальної справи до прокуратури Одеської області та у зв`язку з набранням чинності КПК України 2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2016 рока були внесені відомості про злочини, у тому числі передбачені за ч. 3 ст. 364, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 146 КК України відносно ОСОБА_4 та кримінальному провадженню присвоєно номер 0000487 від 10.06.2016 року.

30.09.2018 року старшим слідчим прокуратури Одеської області кримінальне провадження №0000487 від 10.06.2016 року, розпочате за ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч.3 ст. 189 ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 383 КК України закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення. При цьому запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд скасований не був.

У клопотанні захисник зазначає, що ОСОБА_4 продовжує знаходитись на підписці про невиїзд незважаючи на те, що такий захід не передбачено діючим КПК України, а тому просить його скасувати.

Адвокат ОСОБА_3 та особа, в інтересах якої подане клопотання ОСОБА_4 подали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, клопотання просять задовольнити та скасувати запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

Прокурор ОСОБА_6 подав заяву про розгляд клопотання про скасування запобіжного заходу без його участі.

Слідчий суддя дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження №0000487 від 10.06.2016 рокувважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 274 КПК України ( в редакції Закону від 1960 року ) під час розгляду справи суд при наявності до того підстав, може своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо підсудного.

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Кожен, хто понад строк, передбачений цим Кодексом, тримається під вартою або позбавлений свободи в інший спосіб, має бути негайно звільнений.

Затримання особи, взяття її під варту або обмеження в праві на вільне пересування в інший спосіб під час кримінального провадження, здійснене за відсутності підстав або з порушенням порядку, передбаченого цим Кодексом, тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Незважаючи на вказані гарантії забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, передбачені Конституцією України і діючим КПК України, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 безпідставно позбавлений права на вільне пересування, чим грубо порушуються його конституційні права і свободи, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що відносно ОСОБА_4 порушено кримінальну справу та у подальшому пред`явлено обвинувачення у скоєні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 146 КК України.

В процесі судового розгляду зазначеної кримінальної справи 13.04.2011 року відносно ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

У подальшому вироком Київського районного суду м. Одеси від 18.09.2015 року ОСОБА_4 виправдано за ч. 3 ст. 364, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 146 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28.04.2016 року виправдувальний вирок скасовано, та справу направлено прокурору Одеської області для додаткового розслідування. Відносно підсудного ОСОБА_4 було залишено запобіжний захід - підписку про невиїзд.

Після повернення кримінальної справи до прокуратури Одеської області та у зв`язку з набранням чинності КПК України 2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2016 рока були внесені відомості про злочини, у тому числі передбачені ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 364 КК України відносно ОСОБА_4 та кримінальному провадженню присвоєно номер 0000487 від 10.06.2016 року.

30.09.2018 року старшим слідчим слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_7 кримінальне провадження №0000487 від 10.06.2016 року, розпочате за ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч.3 ст. 189, ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 383 КК України закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення. При цьому запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд скасований не був.

Таким чином, з метою не допущення обмеження свободи пересування ОСОБА_4 обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд підлягає скасуванню, а подане в його інтересах клопотання - задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 274 КПК України ( в редакції Закону від 1960 року), ст.ст. 12, 176 КПК України, слідчій суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_4 про скасування запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд - задовольнити.

Скасувати міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді підписки про невиїзд.

Ухвала слідчого судді остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: