Справа № 947/7360/22
Провадження № 1-кп/947/89/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0000184 від 29.01.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Одеса, громадянин України, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше судимий:

-13.09.2010 Малиновським районним судом м.Одеси за ст.15, ч.2 ст.289, ч.2 ст.289, ст.69, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, дані щодо звільнення відсутні;

-05.04.2017 Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 1700 грн.;

-11.04.2018 Малиновським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ч.4 ст.70 КК України до вказаного покарання приєднано покарання у виді штрафу в сумі 1700 грн., який виконувати самостійно, звільнився по відбуттю строку покарання 21.05.2019;

-14.09.2018 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк шість місяців, на підставі ч.4 ст.70 КК України до вказаного покарання приєднано покарання у виді штрафу в сумі 1700 грн., який виконувати самостійно, дані щодо звільнення відсутні;

-12.12.2018 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяця, на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Київського районного суду м.Одеси від 14.09.2018, більш суворим за цим вироком, і до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяця, штраф в сумі 1700 грн. виконувати самостійно, звільнився по відбуттю строку покарання 21.05.2019;

-08.06.2021 Малиновським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців, звільнився по відбуттю строку покарання 08.11.2021;

-22.12.2021 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75, 76 КК України, іспитовий строк 3 роки. Вироком Одеського апеляційного суду від 16.05.2023 вирок Київського районного суду м.Одеси від 22.12.2021 скасований в частині призначення покарання. Призначено нове покарання за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, без конфіскації майна. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням ст.72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 08.06.2021, більш суворим за цим вироком, і до відбування остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, без конфіскації майна. До відбування даного покарання не приступав;

-05.08.2022 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяця;

-19.04.2023 Малиновським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Київського районного суду м.Одеси від 05.08.2022, більш суворим, призначеного цим вироком, і остаточно до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Початок строку відбування покарання з 19.04.2023;

проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за скоєння умисних, корисних злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та в період строку погашення судимості вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 28.01.2022, приблизно о 17:00, разом з незнайомим ОСОБА_7 , перебуваючи у дворі багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , розпивали алкогольні напої, в ході чого ОСОБА_7 дістав з кишені ключі від автомобіля та мобільний телефон, які поклав поряд з собою на лавку. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення вказаного майна ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «Meizu», без SIM карти, вартістю 3000 гривень, в полімерному чохлі, вартістю 120 гривень, який належить ОСОБА_7 , та зв`язку ключів, на якій знаходилось три ключа та два безконтактних магнітних ключа.

В цей час ОСОБА_7 помітив протиправні дії ОСОБА_4 та почав вимагати повернення йому викраденого майна, однак, ОСОБА_4 , розуміючи, що його протиправні дії на таємне викрадення майна викриті потерпілим ОСОБА_7 , почав тікати від нього, та схопивши з землі цеглу, з метою нападу на потерпілого в разі його переслідування, забіг до другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де почав підніматися сходами.

ОСОБА_7 з метою припинення протиправних дій ОСОБА_4 почав переслідувати його і слідом за ним забіг до вказаного під`їзду, де також почав підніматися сходами. Коли ОСОБА_4 побачив, що його переслідує потерпілий ОСОБА_7 , у нього, ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на розбійний напад на ОСОБА_7 з метою утримання у себе раніше викраденого у ОСОБА_7 майна та заволодіння іншим майном, яке знаходилось у ОСОБА_7 .

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 28.01.2022, приблизно о 17:10, перебуваючи на сходовому майданчику третього поверху другого під`їзду багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , заздалегідь озброївшись знайденою біля вказаного під`їзду цеглиною, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , та умисно, з метою подолання його опору і заволодіння його майном, здійснив напад на потерпілого ОСОБА_7 , а саме, наніс йому удар цеглиною в область голови, спричинивши ОСОБА_7 небезпечні для життя тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, в єдиний морфологічний комплекс якої входить - забій головного мозку важкого ступеня, перелом тім`яної та скроневої кісток справа з розповсюдженням на основу черепа (клінічно), садна лобної ділянки справа та правої вушної раковини, гематома повік правого ока, крововилив в сполучно-тканинну оболонку правого ока, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, а також садно правої гомілки, яке має незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше шести днів і за цим критерієм відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_7 втратив свідомість, та тим самим був позбавлений можливості чинити опір діям ОСОБА_8 .

В цей час, ОСОБА_4 , будучи впевненим, що ОСОБА_7 знаходиться в непритомному стані, незаконно заволодів шкіряною сумкою ОСОБА_7 - вартістю 1000 гривень, в якій знаходились наступні речі: гаманець шкіряний чорного кольору - вартістю 500 гривень, посвідчення офіцера № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 , мобільний телефон марки «Redmi», без SIM карти - вартістю 2500 гривень; полімерний чохол жовтого кольору - вартістю 120 гривень, спеціальне посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_7 , посвідчення Учасника бойових дій № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_7 , обкладинка на документи чорного кольору та обкладинка на документи коричневого кольору, свідоцтво № НОМЕР_5 про реєстрацію транспортного засобу марки «Renault» модель «Megane» реєстраційний номер НОМЕР_6 , власником якого є ОСОБА_7 , брилок сигналізації з зображенням логотипу «Renault», печатка військової частини НОМЕР_7 за №244; пульт керування автомобільною сигналізацією; пульт Іммобілайзера; брилок з металу жовтого кольору у формі ведмедя; посвідчення Одеської міської ради на ім`я ОСОБА_9 , які не мають майнової цінності. В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 7240 гривень.

Наведені навмисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.187 КК України за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, оскільки фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, не відповідають дійсності, було все інакше. Він показав, що офіційно не працевлаштований, але заробляв собі на прожиття, працюючи за наймом. Він 28.01.2022 гуляв по району і між вул.Краснова та вул.Герої Прикордонників зустрів ОСОБА_7 , якого раніше не знав. ОСОБА_7 був напідпитку. Вони почали спілкуватися з приводу того, що ОСОБА_7 не може знайти свій автомобіль, який десь припаркував, але не пам`ятає, де саме. Оскільки ОСОБА_4 було скучно, він запропонував ОСОБА_7 випити з ним алкогольні напої, на що останній погодився. Він, ОСОБА_4 , пішов в магазин, який знаходиться на вул.Краснова, та придбав пляшку коньяку «Шабо» об`ємом 0,5 л. Коли повернувся, то ОСОБА_7 лежав під деревом, а особисті речі ОСОБА_7 були розкидані поруч. Тоді він зібрав речі ОСОБА_7 в сумочку (барсетку), серед яких був і мобільний телефон, ключі, документи, та поклав біля лавочки. ОСОБА_7 попросив його знайти його, ОСОБА_7 , машину. Далі обвинувачений показав, що він взяв брилок від машини, а сумочку (барсетку) ОСОБА_7 одягнув на себе, та почав ходити по району, клацаючи кнопку на брилку, щоб сигналізація машини спрацювала. Автомобіль ОСОБА_4 він так і не знайшов. Коли він повернувся до лавочки, де залишив ОСОБА_7 , то його там вже не було. Він почав ходити кругами та шукати ОСОБА_7 , але його ніде не було, а мобільний телефон ОСОБА_7 почав розряджатися. Тоді він вирішив піти до себе до дому, щоб зарядити телефон, а після цього продовжити пошуки. Він прийшов до дому, зарадив мобільний телефон. Коли він став повертався до лавочки, то його затримали працівники поліції на вул.Шклярука. Оскільки у себе вдома він залишив сумку ОСОБА_7 з належними тому речами, а взяв з собою лише ключі від машини і технічний паспорт, посвідчення ОСОБА_7 та мобільний телефон, ці речі були у нього вилучені під час затримання. Інші речі ОСОБА_7 поліцейські вилучили у нього вдома. Пляшку коньяку, яка була у нього при собі, залишили йому. ОСОБА_7 він більше не бачив. Він вважає, що потерпілий його обмовляє. Ніяких ударів ОСОБА_7 він не наносив, для цього не було жодної потреби. Забирати особисті речі ОСОБА_7 для себе також не було потрібно, оскільки в матеріальному плані у нього все було гаразд. При цьому обвинувачений зазначив, що, можливо, в його діях є склад злочину - крадіжки, бо речі ОСОБА_7 були знайдені і вилучені в нього. Але насильства до потерпілого він не застосовував. Він просто хотів допомогти ОСОБА_7 . Тому, ОСОБА_4 вважає себе невинним та просить виправдати його.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, його вина у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів. Цими ж доказами спростовується версія ОСОБА_4 про те, що він не вчиняв злочину, у вчиненні якого його обвинувачують.

Так, потерпілий ОСОБА_7 , допитаний в судовому засіданні показав, що він є офіцером ЗСУ та раніше обвинуваченого ніколи не бачив та не знав його. 28.01.2022 після чергування він на своєму автомобілі приїхав до дому, припаркувався в районі перетинання вул.Героїв Прикордонників, вул.Краснова неподалік від Адміральського проспекту. Він зайшов в магазин «Точка», де купляв продукти, за які розрахувався грошима. Він бачив чоловіка, як потім йому стало відомо, це був ОСОБА_4 , в магазині. Після того, як він вийшов з магазину, то ОСОБА_4 зірвав з цього плеча сумку, в якій були його особисті речі, документи, мобільні телефони, у тому числі гаманець, ключі з печаткою, флеш носії тощо. ОСОБА_4 почав від нього тікати. Він, ОСОБА_7 , почав наздоганяти його. ОСОБА_4 забіг в під`їзд багатоповерхівки та побіг по сходах на верхні поверхи. Він побіг за ним. ОСОБА_4 на сходах розвернувся, побіг йому назустріч зверху та чимось важким вдарив його по лобній частині голови. Він чітко бачив обличчя ОСОБА_4 , оскільки той був до нього повернутий обличчям, і якого він переслідував весь час, та бачив у магазині. Після удару по голові він втратив свідомість та опритомнів лише в лікарні. Того дня він з ОСОБА_4 алкогольні напої не вживав. Він взагалі був тверезий, оскільки керував транспортним засобом. Потерпілий після затримання підтвердив, що у нього було два мобільних телефони, які обидва були викрадені, це «Meizu» та «Redmi», і які йому, ОСОБА_7 , були повернуті працівниками поліції.

Далі потерпілий показав, що під час досудового розслідування слідчий експеримент за його участю проводився. В ході цієї слідчої дії він також показував, що це ОСОБА_4 напав на нього та вкрав його речі.

Обставини, про які розповідав ОСОБА_4 в судовому засіданні, повністю не відповідають дійсності. Він з ОСОБА_4 не вживав алкогольні напої, ніякі свої речі він ОСОБА_4 не віддавав та не просив допомогти знайти машину.

Свідок ОСОБА_10 , допитана в судовому засіданні показала, що ОСОБА_4 є її онуком, який разом з зі своєю матір`ю ОСОБА_11 , яка є її донькою, проживають в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить їй. В будинку проживаються лише вони втрьох. В ОСОБА_4 є своя особиста кімната, в якій він живе один. 28.01.2022, ввечері, точний час вона не пам`ятає, ОСОБА_4 повернувся до дому. Він був напідпитку. Він пішов до своєї кімнати. Потім, десь через півтори години, приблизно о 22.00 год., приїхала поліція та заарештувала ОСОБА_4 , начебто за те, що він когось побив. Коли всі поїхали, в кімнаті онука вона знайшли сумку через плече, якої раніше в ОСОБА_4 не бачила. Вона розстібнула сумку та побачила всередині документи на якогось чоловіка, військового. Також там були паспорт, військовий документ, 2 мобільних телефони та інше, що саме вона не пам`ятає. Звідки у ОСОБА_4 взялася ця сумка, вона не знає. Вона у ОСОБА_4 про це не питалася, оскільки більше його не бачила. Коли поліція вдруге приїхала до неї до дому для проведення обшуку, то вона самостійно видала їм цю сумку з усіма речами, які в ній були. Обшук проводився в її присутності та і присутності ОСОБА_11 , її доньки. Всі речі, які вилучали працівники поліції, записувалися в протокол, де вірно все зазначено. Окрім ОСОБА_4 більше ніхто не міг принести ці речі до дому. Вона ніяких скарг щодо поліцейських не має.

Крім того, вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується іншими письмовими доказами, безпосередньо дослідженими судом:

- витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення (т.2 а.п.1-2);

- повідомлення оператора «102», згідно яких на сходинках багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 виявлений невідомий чоловік з тілесними ушкодженнями голови, без тями, просять швидку, та чергового лікаря - про доставляння до лікарні ОСОБА_7 із тілесними ушкодженнями голови (т.2 а.п.3-4);

- протоколом огляду місця події від 28.01.2022 с фототаблицею, яким оглянуто міжповерховий майданчик на 3-му поверсі 5-ти поверхового будинку АДРЕСА_2 , в ході якого виявлені та вилучені шапка чорного кольору, серветка з речовиною бурого кольору, змиви, цегла (т.2 а.п.5-17);

- протоколом огляду предметів від 28.01.2024, яким оглянуті вилучені в ході огляду місця події від 28.01.2022 предмети (т.2 а.п.18);

-протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 із додатком у виді СD-диску, на якому зображено хід слідчої дії, під час якої ОСОБА_4 на місці відтворив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, супроводжуючи події визнавальними показами. Зокрема підозрюваний ОСОБА_4 показав, що він таємно викрав належні речі ОСОБА_7 з метою покращення свого майнового стану. Але його дії були помічені потерпілим, який став вимагати повернення викрадених речей. Оскільки він, ОСОБА_4 , був викритий потерпілим, то він став тікати від нього. Усвідомлюючи, що потерпілий продовжує гнатися за ним, він, ОСОБА_4 , підняв з землі цеглу та забіг до відкритої парадної багатоповерхового будинку, де піднявся по сходинках на кілька поверхів, після чого розвернувся та побіг вниз назустріч ОСОБА_7 і з метою подолання опору потерпілого наніс йому удар цеглиною в область голови та втік, не помітивши стану потерпілого (т.2 а.п.91-94);

- протоколом огляду місця події від 28.01.2022 с фототаблицею, яким оглянуто підсобне приміщення МКЛ АДРЕСА_3 , в ході якого виявлені та вилучені одяг і речі потерпілого: куртка темно-зеленого кольору, штани темного кольору, черевики чорного кольору, срібний ланцюжок, банківські карти на ім`я ОСОБА_7 , светр, білизна, носки, термобілизна, грошові кошти в сумі 20 грн. (т.2 а.п.21-33);

-протоколом огляду предметів від 28.01.2024 з фототаблицею, яким оглянуті вилучені в ході огляду місця події від 28.01.2022 предмети (т.2 а.п.34-41);

-протоколом огляду місця події від 29.01.2022, яким оглянута ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого виявлений автомобіль марки «Renault Sceniс», державний знак НОМЕР_8 , належний потерпілому, на кермі якого виявлені та вилучені змиви з рульового перемикача, з ручки дверей зі сторони водія та з пасажирської сторони, з рульового колеса (т.2 а.п.45-47), із додатком до цього протоколу у виді оптичного диску, на якому зафіксована слідча дія (т.2 а.п.48);

- Згодою на огляд будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яку надала свідок ОСОБА_10 (т.2 а.п.51);

- Протоколом обшуку від 29.04.2022, який був проведений за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого були виявлені та вилучені: сумка чорного кольору, гаманець чорного кольору, посвідчення офіцера на ім`я ОСОБА_7 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , зв`язка ключів, мобільний телефон марки «Meizu» в корпусі сірого кольору, в чохлі жовтого кольору, мобільний телефон марки «Redmi» в корпусі чорного кольору, в чохлі чорного кольору (т.2 а.п.52-56) із додатком до цього протоколу у виді оптичного диску, на якому зафіксована слідча дія (т.2 а.п.164);

-ухвалою слідчого судді від 31.01.2022 про надання дозволу на проведення обшуку в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.п.71);

- протоколом огляду предметів від 29.01.2022 вилучених за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: сумка чорного кольору, гаманець чорного кольору, посвідчення офіцера на ім`я ОСОБА_7 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , зв`язка ключів, мобільний телефон марки «Meizu» в корпусі сірого кольору, в чохлі жовтого кольору, мобільний телефон марки «Redmi» в корпусі чорного кольору, в чохлі чорного кольору (т.2 а.п.58-64);

-протоколом тимчасово доступу до речей і документів від 07.03.2022, згідно якого слідчий з «Військово-медичного клінічного центру Південного регіону» вилучив оригінал медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_7 (т.2 а.п.98-101);

-Висновком судово-медичної експертизи №290, яка проведена в період часу з 09.03.2022 по 18.03.2022, згідно якої у ОСОБА_7 малися наступні тілесні ушкодження: черепно-мозкова травма, в єдиний морфологічний комплекс якої входить - забій головного мозку важкого ступеня, перелом тім`яної та скроневої кісток справа з розповсюдженням на основу черепа (клінічно), садна лобної ділянки справа та правої вушної раковини, гематома повік правого ока, крововилив в сполучно-тканинну оболонку правого ока, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, а також садно правої гомілки, яке має незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше шести днів і за цим критерієм відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (т.2 а.п.105-107);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.03.2022 за участю потерпілого ОСОБА_7 , в ході якого він впізнав ОСОБА_4 , як особу яка 28.01.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , відкрито заволодів його особистими речами та наніс йому удар цеглою, спричинивши тілесні ушкодження в області голови (т.2 а.п.112-115);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.03.2022 за участю свідка ОСОБА_12 , в ході якого він впізнав ОСОБА_4 , як особу яка 28.01.2022 вибігла з парадної будинку за адресою АДРЕСА_2 , та в руках якого була сумка чорного кольору (т.2 а.п.116-119);

- товарними чеками про вартість деяких речей, викрадених у потерпілого ОСОБА_7 (т.2 а.п.120).

-Електронним документом - оптичним диском, на якому зафіксований слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_7 , тощо.

Оцінюючи вищезазначені докази, суд дійшов висновку, що всі вони належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду дійти однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого злочину доведена в повному обсязі і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Сукупність наведених вище доказів свідчить про наявність умислу ОСОБА_4 на заволодіння чужим майном з корисних мотивів, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу. Подальша поведінка ОСОБА_4 свідчить про те, що він, заволодівши майном потерпілого, залишивши на місці розбійного нападу цеглу і свою шапку, став з викраденим майном тікати. Отже, за встановлених обставин в діях ОСОБА_4 наявні всі риси притаманні розбійному нападу. При цьому у суду відсутні будь-які сумніви, що розбійний напад на ОСОБА_7 вчинив саме ОСОБА_4 , а не інша особа. Цими ж доказами спростовується й версія ОСОБА_4 про те, що він, можливо вчинив крадіжку речей потерпілого.

При цьому суд визнає протокол слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 , як самостійне джерело доказів, належним і допустимим доказом, оскільки цей доказ здобуто відповідно до вимог КПК України, цей доказ, як самостійно так і в сукупності з іншими доказами, підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню.

Заява обвинуваченого про те, що він надав визнавальні покази під час слідчого експерименту після застосування до нього фізичного насильства з боку невідомого працівника поліції і що його вимусили в такий спосіб заучити нав`язані йому покази, є голослівною, такою, що спростовується сукупністю досліджених в судовому засіданні належних і допустимих доказів, у т.ч. відеозаписом вказаної слідчої дії. Більш того, обвинувачений, представлений професійним адвокатом, заявив, що ні під час досудового розслідування, ні під час перебування кримінального провадження більше двох років в суді, він не заявляв про застосування щодо нього працівниками поліції недозволених методів збирання доказів, зі скаргами не звертався, оскільки не бачив в цьому сенсу. Наведені обставини за відсутністю будь-яких доказів розцінюються судом виключно, як спосіб обвинуваченого уникнення кримінальної відповідальності за вчинене, або послаблення негативних кримінально-правових наслідків для себе.

Разом з тим, суд відповідно до ст.ст.88, 94 КПК України визнає недопустимим доказом протокол слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 (т.2 а.п.108-110), оскільки за змістом протокол вказаної слідчої дії по обставинах розбійного нападу на ОСОБА_7 не відповідає показам потерпілого ОСОБА_7 , які зафіксовані на оптичному носій інформації у виді відеозапису, доданого до протоколу слідчого експерименту. Крім того, протокол слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 по обставинах розбійного нападу на ОСОБА_7 не відповідає показам потерпілого ОСОБА_7 , які він дав в судовому засіданні. При цьому потерпілий, ознайомившись з протоколом слідчого експерименту, заявив в судовому засіданні, що він під час досудового розслідування показань, зазначених в протоколі, не давав, і підпис від його імені в протоколі виконаний не ним, а іншою особою.

Відповідно до ст.ст.85, 89 КПК України суд не враховує досліджений в судовому засіданні доказ - протокол відмови від отримання біологічний зразків для експертизи від 29.01.2022 (т.2 .а.п.74-75) через його неналежність, оскільки вказаний доказ прямо чи не прямо не підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також неможливість чи можливість використання його в сукупності з іншими доказами.

Суд також виключає з обвинувального акту твердження слідчого і прокурора про те, що ОСОБА_4 під час вчинення інкримінованого йому злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки таке твердження не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Освідування ОСОБА_4 на предмет алкогольного чи іншого сп`яніння слідчим і прокурором не проводилося. Крім того, вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, як обставина, яка обтяжує покарання, не зазначена в обвинувальному акті.

Оскільки ОСОБА_4 , маючи судимість за умисне кримінальне правопорушення, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, то суд відповідно до ст.34 КК України визнає рецидив кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд встановив відсутність обставин, які пом`якшують покарання, оскільки він вини не визнав, від явки із зізнанням (т.2 а.п.90) в судовому засіданні відмовився, а отже не продемонстрував будь-якого каяття у вчиненому.

Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає кримінальній відповідальності в межах санкції статті у виді позбавлення волі. Саме такий вид покарання буде достатнім і справедливим для досягнення цілей, зазначених у ст.1 КК України, ст.2 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до ст.100 КПК України, а арештованого майна - ст.174 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.323, 324 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (Вісім) років 6 (Шість) місяців з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворих покарань, призначених вироками Малиновського районного суду м.Одеси від 19.04.2022 і Одеського апеляційного суду м.Одеси від 16.05.2023, більш суворим, призначеним цим вироком, і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (Вісім) років 6 (Шість) місяців з конфіскацією всього належного йому майна.

В даному кримінальному провадженні запобіжний захід у виді тримання під вартою чи цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався. Згідно ухвали Київського районного суду м.Одеси від 12.07.2023 ОСОБА_4 був тимчасово залишений у ДП «Одеський слідчий ізолятор» до завершення розгляду судом першої інстанції даного кримінального провадження.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 19.04.2023, як вказано у вироку Малиновського районного суду м.Одеси від 19.04.2022.

В строк відбування покарання ОСОБА_4 за цим вироком повністю зарахувати відбуте ОСОБА_4 покарання за вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 19.04.2023.

Речові докази у справі, після набрання вироком законної сили, зазначені в постановах слідчого про визнання предметів речовими доказами:

- від 19.01.2022 (т.2 а.п.19-20), які зберігаються в камері зберігання речових доказів ОРУП№1 ГУНП в Одеській області, а саме: серветку зі слідом речовини бурого кольору, змиви сліду речовини бурого кольору на марлевому тампоні, цеглу - знищити; шапку чорного кольору, яка належить обвинуваченому ОСОБА_4 та не була предметом чи знаряддям злочину - повернути за належністю ОСОБА_4 ;

- від 29.01.2022 (т.2 а.п.42-44), які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 під розписку, вважати повернутими за належністю потерпілому ОСОБА_7 ;

- від 29.01.2022 (т.2 а.п.49-50), які зберігаються в камері зберігання речових доказів ОРУП№1 ГУНП в Одеській області, а саме: змиви з рульового перемикача, з ручки дверей зі сторони водія та з пасажирської сторони, з рульового колеса - знищити;

- від 29.01.2022 (т.2 а.п.65-67), які зберігаються в камері зберігання речових доказів ОРУП№1 ГУНП в Одеській області, а саме: сумка чорного кольору,

упакований до спеціально пакету НПУ №SUD3058582; гаманець чорного

кольору, посвідчення офіцера на ім`я ОСОБА_7

№ НОМЕР_1 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 ,

серійний номер НОМЕР_2 , паспорт громадянина України на ім`я

ОСОБА_7 , № НОМЕР_3 , зв`язка ключів, упаковані до спеціально

пакету НПУ №INZ2057754; мобільний телефон марки «Meizu» в корпусі

сірого кольору, з ІМЕІ1 НОМЕР_9 , ІМЕІ2 НОМЕР_10 , в чохлі

жовтого кольору, мобільний телефон марки «Redmi» в корпусі чорного

кольору з ІМЕІ1 НОМЕР_11 , ІМЕІ2 НОМЕР_12 , в чохлі чорного

кольору, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 під розписку, вважати повернутими за належністю потерпілому ОСОБА_7 ;

- від 29.01.2022 (т.2 а.п.87-89), вилучено в ході обшуку ОСОБА_4 під час його затримання в поядку ст.208 КПК України, а саме: спеціальне посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_7 ; посвідчення Учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_7 ; обкладинка на документи виконана зі шкіри чорного кольору; обкладинка на документи виконана зі шкіри коричневого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Renault» модель «Megane» р.н.з. НОМЕР_6 , власником якого є ОСОБА_7 , за № НОМЕР_13 ; брелок сигналізації чорного кольору, з зображенням емблеми «Renault»; зв`язка ключів, яка складається з 3-х ключів, 2-х магнітних ключів, а також печаткою військової частини НОМЕР_14 за № НОМЕР_15 ; брелок виготовлений із металу у формі медведю, пульт керування автомобільною сигналізацією з карткою відновлення ключа; пульт Іммобілайзера, посвідчення Одеської міської ради на ім`я ОСОБА_9 , які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 під розписку, вважати повернутими за належністю потерпілому ОСОБА_7 .

Арешт на майно, визначене речовими доказами у справі, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 01.02.2023, після набрання вироком законної сили - скасувати (т.2 а.п.81-82).

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день проголошення його резолютивної частини.

Суддя ОСОБА_1