Справа № 307/5026/24
Провадження № 1-кс/307/854/24
ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Закарпатської області
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

22 листопада 2024 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП України у Закарпатській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкове Харківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , одруженого, працює в ДП "Ламела", судимості не має, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 135 та ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП України у Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП України у Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені 21 листопада 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000922, заознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 135 та ч.2 ст. 286 КК України.

Вказує на те, що 21 листопада 2024 року, близько 18 години, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки "Mercedes220", номерний знак НОМЕР_1 , проїжджаючи в м. Тячів по вул. Вишнева, рухаючись по правій смузі руху, у напрямку с. Тячівка Тячівського району Закарпатської області, маючи технічну можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку і уникнути наїзду на пішохода, проявив неуважність, і з моменту виявлення небезпеки для руху негайно не застосував гальмування для зменшення швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим, не впоравшись з керуванням даного транспортного засобу, допустив наїзд передньою частиною свого авто на ОСОБА_7 , який знаходився на проїжджій частині дороги, на смузі руху вказаного транспортного засобу, внаслідок чого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події.

Отже, невиконання водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 1.5; 12.1; 12.3; 13.3 та п. 1.10 (в частині визначення поняття "небезпека для руху") Правил дорожнього руху Українизнаходиться в прямому причинному зв`язку з послідуючими наслідками, а саме: отриманням ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, від яких він помер на місці події.

Крім цього, 21 листопада 2024 року, близько 18 години, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки "Mercedes S220", номерний знак НОМЕР_1 , проїжджаючи в м. Тячів по вул. Вишнева, рухаючись по правій смузі руху, у напрямку с. Тячівка Тячівського району Закарпатської області, маючи технічну можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку і уникнути наїзду на пішохода, проявив неуважність і з моменту виявлення небезпеки для руху негайно не застосував гальмування для зменшення швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим, не впоравшись з керуванням даного транспортного засобу, допустив наїзд передньою частиною свого авто на ОСОБА_7 , який знаходився на проїжджій частині дороги, на смузі руху вказаного транспортного засобу, внаслідок чого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці події.

Надалі, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що своїми діями, пов`язаними з порушенням правил дорожнього руху, поставив потерпілого ОСОБА_8 в безпорадний та небезпечний для життя стан, при цьому, маючи можливість для надання допомоги, діючи умисно, всупереч вимогам п. 2.10. Правил дорожнього руху України, з метою уникнення кримінальної відповідальності, нехтуючи моральними і правовими нормами, що зобов`язують надати допомогу людині, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, через отримані нею небезпечні для її життя травми, не намагався вжити заходи щодо надання потерпілому медичної допомоги та транспортування його до найближчого медичного закладу, хоча сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, завідомо залишив потерпілого у небезпеці і з місця пригоди втік.

Отже, водій ОСОБА_5 порушив вимоги п. 2.10. Правил дорожнього руху України.

Враховуючи викладене, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135 та ч. 2 ст. 286 КК України, тобто в завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через свій безпорадний стан, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, та у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Підставою для внесення даного клопотання стало те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк до двох років, а також злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, і відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме встановлено, що: ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, так як після вчинення злочину він покинув місце ДТП та переховувався від працівників поліції, намагаючись уникнути відповідальності. Підтвердженням цього є також те, що він підозрюється у вчиненні двох злочинів, за які передбачена реальна міра покарання у виді позбавлення волі. Крім цього, він є уродженцем іншої області і у будь який момент може покинути Тячівський район Закарпатської області та виїхати у невідомому напрямку; може незаконно впливати на потерпілих та свідків, з метою можливої зміни показів на його користь або відмови від дачі показів, так одним з свідків даної події є його дружина. Також, він тривалий час проживає у м. Тячів і може бути знайомий з особами, яким відомі фактичні обставини вчиненого ним злочину; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, намагаючись знищити або спотворити речові докази, які зберегли на собі сліди злочину; може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та зазначили, що є достатні підстави щодо підозри ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечили та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених - ч.1 ст. 135 та ч.2 ст. 286 КК України (підозра пред`явлена 22 листопада 2024 року), одне з яких є тяжким злочином.

21 листопада 2024 року о 22 годині 25 хвилин ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

За матеріалами справи підозра ОСОБА_5 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які є нетяжким та тяжким злочинами, і за один з яких кримінальним законодавством України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, і в разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення; може незаконно впливати на потерпілих та свідків, з метою можливої зміни показів на її користь або відмови від дачі показів; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інше кримінальне правопорушення. Тобто, докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який виключно позитивно характеризується, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, його вік, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у максимальному розмірі, що передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, відповідно до норм ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне у разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання в ГУДМС України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_5 , відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останньої під вартою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-205, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкове, Харківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, із визначенням розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з 21 листопада 2024 року.

Строк дії ухвали до 22 год. 25 хв. 19 січня 2025 року.

Розмір застави визначити у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: одержувач ТУ ДСА України в Закарпатській області, код 26213408, Банк одержувача ДКСУ, м. Київ, рахунок UA0018501, призначення платежу застава.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання в ГУДМС України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Закарпатській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Тячівського районного суду Закарпатської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, строк дії яких встановити протягом 60 днів з моменту внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1