Справа № 331/4800/22
Провадження № 1-кп/331/173/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«05» серпня 2024 року колегія суддів Жовтневого районного суду м. Запоріжжя в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участі: прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі, в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia), кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167 від 21.09.2022 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта - вища, на момент вчинення кримінального правопорушення обіймав посаду слідчого слідчого відділу Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області № 369 о/с від 12.08.2021 майора поліції ОСОБА_8 призначено слідчим слідчого відділу Бердянського районного відділу поліції ГУ НП в Запорізькій області.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - це органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Наказом № 675 о/с від 23.05.2022 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_8 звільнено зі служби в поліції.

Таким чином, ОСОБА_8 до 23.05.2022 являвся службовою особою - працівником правоохоронного органу.

Згідно зі ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_8 присягнув на вірність Українському народові та зобов`язався, усвідомлюючи свою високу відповідальність, вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Водночас, ОСОБА_8 складеної ним присяги не дотримався та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог ст. 1, 2, 17 Конституції України, ст.ст. 2, 63 Закону України «Про Національну поліцію», зрадив українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

Так, 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Запорізька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст. ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішується виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Всупереч нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_9 , а також інші невстановлені представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил РФ на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Запорізькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили часткову окупацію території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на всій території України введено воєнний стан, починаючи з 24.02.2022, дію якого у подальшому неодноразово продовжено.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Після початку агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців збройних сил РФ було тимчасово взято під контроль Бердянський район та частину інших населених пунктів на території Запорізької області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.

З метою встановлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади на територіях населених пунктів Запорізької області, представниками РФ з числа своїх громадян та місцевого населення Запорізької області були сформовані підрозділи силового блоку, які виконують функції «правоохоронних» органів, тим самим вчиняють діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

У свою чергу, ОСОБА_8 , будучи громадянином України, перебуваючи на посаді слідчого слідчого відділу Бердянського районного відділу поліції ГУ НП в Запорізькій області, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання РФ території Бердянського району, зокрема м. Бердянськ, та інших населених пунктів Запорізької області, усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади РФ, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації РФ та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території Запорізької області та, зокрема, м. Бердянськ системи органів державної влади РФ, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, приблизно на початку квітня 2022 року, але не пізніше 09 квітня 2022 року (більш точна дата та час невідомі), в період проведення військових дій на території Запорізької області, використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, перейшов на бік ворога, надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою РФ, після чого виконував вказівки і розпорядження керівників окупаційної адміністрації РФ, надавав представникам окупаційної влади РФ необхідну інформацію щодо особового складу Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, зокрема про наявність у них вогнепальної зброї, спецзасобів, внаслідок чого, у співробітників поліції за вказівкою окупаційної влади, було вилучено наявну у них вогнепальну зброю та спецзасоби, за вказівками окупаційної влади проводив «слідчі та процесуальні» дії відносно мешканців міста Бердянськ та Бердянського району, усвідомлюючи, що в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Так, ОСОБА_8 , з власної ініціативи добровільно розпочав «службу» в підпорядкуванні окупаційної адміністрації РФ, а саме у незаконно створеному органі - «народній міліції м. Бердянськ», завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, тобто державну зраду.

Судовий розгляд вказаного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 у спеціальному судовому провадженні на підставі ухвали колегії суддів від 16.02.2023 року, прийнятої з урахуванням тих обставин, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, обізнаний про розпочате щодо нього кримінальне провадження та переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України (м. Бердянськ), з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, судом при проведенні спеціального судового провадження були виконані вимоги, передбачені ст. 297-5, 323 КПК України. Так, обвинувачений ОСОБА_8 неодноразово викликався до суду шляхом надсилання повісток за останнім відомим місцем його проживання, яке розташоване на тимчасово окупованій території України, шляхом публікації судових повісток про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», також повідомлення про дату, час та місце розгляду провадження розміщувались на офіційному веб-сайті Жовтневого районного суду м. Запоріжжя та вручались особисто його захисникам - адвокатам ОСОБА_10 та ОСОБА_7 .

В призначені судові засідання обвинувачений ОСОБА_8 не з`явився, не повідомив суд про поважність причин свого неприбуття, і від нього не надійшло заяв або клопотань про неможливість прийняття участі в судовому засіданні або відкладення судового розгляду.

У зв`язку з цим обвинувачений ОСОБА_8 не був допитаний судом в якості обвинуваченого по суті висунутого йому обвинувачення.

Разом з тим, захист обвинуваченого за призначенням здійснювали фахівці в галузі права - адвокати ОСОБА_10 та ОСОБА_7 .

Так, провина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими безпосередньо в судовому засіданні.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що він обіймає посаду старшого інспектора-чергового Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області. 27.02.2022 року під час несення ним служби на добовому чергуванні, озброєні особи з числа військовослужбовці зс РФ увірвались до приміщення Бердянського РВП, вилучили наявну у нього табельну зброю та повністю захопили будівлю райвідділу. Після вказаних подій переважна частина особового складу Бердянського РВП не виходила на службу за основним місцем роботи, а продовжувала виконувати обов`язки по реагуванню на повідомлення громадян у так званому колл-центрі, який був організований міською владою. 08.04.2022 року за вказівкою окупаційної влади здати для перевірки мобільний телефон, він прибув до будівлі управління стратегічних розслідувань, де вже на той час розташовувалась так звана «народна міліція». Його провели до кабінету начальника незаконного створеного правоохоронного органу «народної міліції» ОСОБА_12 , який почав агітувати його на співпрацю та пропонував перейти до «народної міліції». В приміщенні вказаної будівлі він також бачив ОСОБА_8 , який до повномасштабного вторгнення зс РФ на територію України, обіймав посаду слідчого СВ Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, з поведінки та висловлювань якого, він зробив висновок, що останній погодився на співпрацю з представниками окупаційної влади. Оскільки ОСОБА_8 безперешкодно пересувався по приміщенню окупованої будівлі, вільно спілкувався з начальником незаконного створеного правоохоронного органу «народної міліції» ОСОБА_12 , на вимогу останнього займався оформленням документації, вів розмови з іншими працівниками поліції, які погодились на співпрацю з окупаційною владою, щодо здійснення певних слідчіх дій, включаючи й вилучення паливно-мастильних речовин. 13.04.2022 року за наказом керівництва ГУНП в Запорізькій області, він залишив тимчасово окуповану територію м. Бердянська та прибув до м. Запоріжжя.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що на даний час він обіймає посаду заступника начальнику Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області з превентивної діяльності. До 24.02.2022 року він перебував на посаді начальника відділу реагування патрульної поліції Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, ОСОБА_8 обіймав посаду слідчого СВ Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області. З 27.02.2022 року, коли до м. Бердянська зайшли війська РФ, на виконання розпорядження керівництва обласної поліції, вони продовжувати виконувати функціональні обов`язки по реагуванню на повідомлення громадян, проте у цивільному одязі та без табельної зброї. 07.04.2022 року йому зателефонував його колишній колега та попросив під`їхати по будівлі управління стратегічних розслідувань по АДРЕСА_2 з метою вирішення робочих питань. Разом із заступником начальника Бердянського ВП він під`їхав до будівлі УСР, де перебували інші співробітники Бердянського РВП. Через деякий час до них підійшов, раніше незнайомий йому чоловік, який представився начальником «народної міліції» - ОСОБА_12 , який почав пропонувати перейти працювати до «народної міліції» із збереженням посади, проте почувши відмову, почав висловлювати погрози, натякаючи на те, що до нього та членів його родини можуть бути застосовані певні заходи примусу, після чого поцікавився, де знаходиться його табельна зброя. Він відповів, що знищив свою зброю, на що ОСОБА_12 повідомив, що не вірить його словам та почав погрожувати проведенням обшуків як за місцем його проживання, так і за місцем проживання його батьків та родичів, анкетні дані яких їм відомі. Наступного дня він знову прибув до будівлі УСР по АДРЕСА_2 , де в присутності військовослужбовців РФ передав табельну зброю. В цей час він бачив ОСОБА_8 , одягнутого у цивільний одяг, який досить вільно спілкувався з російськими силовиками, неодноразово радився з очільником так званої «народної міліції м. Бердянська» ОСОБА_12 стосовно організаційних питань, разом з іншими колишніми його колегами, які погодились на співпрацю з окупаційною владою, займався організацією власного робочого місця. З поведінки ОСОБА_8 він зробив висновок, що останній погодився на співпрацю з представниками окупаційної влади. 09.04.2022 року на власному транспортному засобі він покинув територію м. Бердянська та прибув до м. Запоріжжя.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , пояснила суду, що вона обіймає посаду слідчого СВ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, до 24.02.2022 року вона перебувала на посаді дізнавача СД Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, ОСОБА_8 обіймав посаду слідчого СВ Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області. Після окупації м. Бердянська збройними формуваннями РФ, працівники відділу поліції продовжили нести службу з охорони громадського порядку в організованому місцевою владою кол-центрі. На початку квітня 2022 року від представників окупаційної влади почали надходити погрози та незаконні розпорядження щодо необхідності здачі табельної зброї відносно тих працівників поліції Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, які не погодились з ними на співпрацю. Прийом зброї відбувався у приміщенні будівлі управління стратегічних розслідувань, де вже на той час розташовувалась так звана «народна міліція». Внаслідок побоювань за життя та здоров`я власної родини, вона приблизно 08-09 квітня 2022 року з`явилась до приміщення вказаної будівлі, де побачила ОСОБА_8 , який вільно спілкувався з військовослужбовцями РФ та здійснював транспортування комп`ютерної техніки, яка до повномасштабного вторгнення перебувала на балансі органів Національної поліції України. Після того як вона здала табельну зброю, її провели до іншого кабінету, де знаходився невідомий їй чоловік, який представився начальником так званої «народної міліції» та запропонував їй вступити на службу до вказаного незаконно створеного правоохоронного органу. Під час її спілкування з начальником так званої «народної міліції», до кабінету зайшов ОСОБА_8 , який тримаючи в руках протоколи, заповнені російською мовою, почав у досить вільній манері обговорювати з останнім організаційні питання з приводу затриманого ним правопорушника, який здійснював торгівлю тютюновими виробами. Із загальної поведінки та розмов ОСОБА_8 , вона зробила для себе висновок, що останній добровільно погодився на співпрацю із представниками окупаційної влади. Після того, як вона покинула кабінет начальника так званої «народної міліції», у неї відбулась розмова із ОСОБА_8 , який особисто підтвердив той факт, що йому запропонували посаду начальника слідчого відділу так званої «народної міліції м. Бердянськ», на яку він погодився. Після цього ОСОБА_8 вона не бачила і з ним не спілкувалась. 11 квітня 2022 року, на виконання наказу начальника ГУНП в Запорізькій області, який був доведений до відома всіх співробітників Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області за допомогою мобільних додатків, вона залишила тимчасово окуповану територію м. Бердянська та прибула до м. Запоріжжя для подальшого несення служби.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , який обіймає посаду поліцейського відділу реагування патрульної поліції Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, пояснив суду, що до моменту повної окупації м. Бердянська, з обвинуваченим ОСОБА_8 , який обіймав посаду слідчого СВ Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, він був знайомий особисто з 2012 року. Після 27.02.2022 року, коли м. Бердянськ був захоплений збройними силами РФ, працівники поліції не виходили на службу за основним місцем роботи, а збирались у колл-центрі, який був організований міською владою, де продовжували виконувати свої обов`язки по реагуванню на звернення громадян. Так, 07.04.2022 року, коли він разом з іншими колегами по роботі перебували на службі в колл-центрі, до вказаного приміщення зайшли озброєні військовослужбовці РФ, які наказали всім атестованим працівникам поліції вийти на вулицю. Серед озброєних осіб був раніше йому незнайомий ОСОБА_12 , який на той час вже очолював створену окупаційною владою «народну міліцію». Вже на вулиці ОСОБА_12 наказав всім працівникам поліції прибути за адресою: АДРЕСА_2 та добровільно здати табельну зброю, у випадку непокори погрожував застосуванням насильства та довготривалим ув`язненням. Прибувши за вказаною адресою, він бачив ОСОБА_8 , який вільно та невимушено спілкувався з представниками зс РФ та мав безперешкодний доступ до будівлі УСР, яка на той час вже була захоплена збройними формуваннями РФ, тому зрозумів, що останній погодився на співпрацю з окупаційною владою. Під час здачі зброї йому було запропоновано долучися до лав так званої «народної міліції м. Бердянськ» та надано 48 годин для роздумів. Того ж дня, від колег він дізнався про те, що ОСОБА_8 добровільно погодився на співпрацю з представниками окупаційної влади та вступив на служби до так званої «народної міліції». 09.04.2022 року він разом із родиною покинув територію м. Бердянська та прибув до м. Запоріжжя.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що він обіймає посаду начальника Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, до 24.02.2022 року обіймав посаду заступника начальника з превентивної діяльності Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області. ОСОБА_8 обіймав посаду слідчого СВ Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області. У квітні 2022 року начальником ГУНП в Запорізькій області був виданий письмовий наказ про необхідність особовому складу Бердянського РВП покинути тимчасово окуповану територію м. Бердянськ та прибути для несення служби до м. Запоріжжя. Вказаний наказ був доведений до відома всіх працівників поліції, які залишились на тимчасово окупованій території, через всі можливі мессенджери та телефонні дзвінки. Обвинувачений ОСОБА_8 вказаний наказ не виконав, залишився на тимчасово окупованій території, погодився на співпрацю з окупаційною владою м. Бердянська та добровільно зайняв посаду начальника слідчого відділу у незаконно створеному правоохоронному органі, так званій «народній міліції». Від діючих співробітників Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області йому стало відомо, що ОСОБА_8 особисто приймав участь у проведенні обшуків в складі представників окупаційної влади. Переконаний в тому, що ОСОБА_8 мав можливість залишити тимчасово окуповану територію м. Бердянськ та безперешкодно дістатись до м. Запоріжжя як і всі інші співробітники Бердянського РВП, які не погодились співпрацювати з окупаційною владою, для яких складались безпечні маршрути на підставі отриманої оперативної інформації. За результатами проведення службової перевірки, ОСОБА_8 був звільнений з органів Національної поліції України.

Зі змісту повідомлення заступника начальника УСБУ в Запорізькій області про вчинення кримінального правопорушення (відповідно до ст. 214 КПК України) № 59/5/2-518нт від 14.04.2022 року слідує, що старший оперуповноважений відділу кримінальної поліції Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , який використовує наступні термінали мобільного зв`язку НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , після початку збройної агресії військами РФ та окупації населених пунктів, де розташовані територіальні підрозділи поліції, після фактичного припинення правоохоронної діяльності вказаними підрозділами, не прийняв негайних заходів щодо переміщення на територію, підконтрольну органам влади України, в умовах збройного конфлікту та введеного воєнного стану, перейшов на бік ворога та почав здійснювати правоохоронну діяльність в інтересах РФ, використовуючи матеріально-технічну базу Національної поліції України. Будучи правоохоронцем Національної поліції України, достовірно знаючи, що система так званих органів влади, які намагаються створити на території Запорізької області іде всупереч вимогам чинного законодавства, за попередньою змовою встановив та підтримує зв`язок з невстановленим представником ФСБ РФ на ім`я ОСОБА_18 , який за отриманою інформацією є куратором військових РФ в окупованому АДРЕСА_1 (використовує мобільний телефон НОМЕР_5 ). ОСОБА_17 надав згоду проходити службу на тимчасово окупованій території України в м. Бердянську Запорізької області в лавах «народної міліції РФ», місцем розташування якої є будівля УСР НП України (колишній УБОЗ) за адресою: АДРЕСА_4 . Також встановлено, що так званим керівником «народної міліції» в окупованому м. Бердянську став громадянин України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (колишній співробітник міліції, пенсіонер МВС, раніше проходив службу на керівних посадах у Донецькій області в м. Маріуполі), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , використовує термінал мобільного зв`язку мобільний телефон НОМЕР_6 (т. 1, а.п. 186-187).

Зі змісту повідомлення заступника начальника УСБУ в Запорізькій області про вчинення кримінального правопорушення (відповідно до ст. 214 КПК України) № 59/5/2-9нт від 10.04.2022 року слідує, що працівник Національної поліції України (повні дані встановлюються) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який обіймає посаду слідчого, використовує мобільний телефон НОМЕР_7 , зрадив присязі, перейшов на бік ворога та надав згоду працювати в окупованому м. Бердянську в «народній міліції» (т.1, а.п. 189-191).

Із відповіді заступника начальника УСБУ в Запорізькій області № 59/5/2-34нт від 13.05.2022 року, наданої на виконання доручення слідчого, слідує, що в ході проведення конррозвідувальних заходів, встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який обіймає посаду слідчого слідчого відділу Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, який зареєстрований за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Каховська, буд. 3 та використовує мобільний номер телефону: НОМЕР_8 , перейшов на бік ворога та працевлаштувався до так званої «народної міліції» в окупованому м. Бердянську (т. 1, а.п. 223-226).

Зі змісту відповіді заступника начальника УСБУ в Запорізькій області № 59/5/2-96нт від 09.06.2022 року, наданої на виконання доручення слідчого, слідує, що в ході проведення конррозвідувальних заходів, встановлено діючих працівників Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, які перейшли на бік ворога, працевлаштувались до так званої «народної міліції» та підпорядковуються безпосередньо керівнику «народної міліції» РФ ОСОБА_12 , серед яких, зокрема зазначений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який обіймає посаду слідчого слідчого відділу Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, зареєстрований за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Каховська, буд. 3, використовує мобільні телефони: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 . З 24.02.2022 року ОСОБА_8 знаходиться на непідконтрольній території Запорізької області в окупованому м. Бердянську, не звільнений із займаної посади, з перших чисел березня 2022 року перейшов на сторону ворога та працевлаштувався до так званої «народної міліції» (поліції) РФ (т. 1, а.п. 229-241).

Відповідно до протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 18.06.2022 року, дозвіл на проведення якої надано ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду, проводилось зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж оператора мобільного зв`язку за номером НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_17 (який розпочав службу у незаконно створеному правоохоронному органі «народна міліція м. Бердянська»), в ході якого 26.05.2022 року зафіксовано телефонну розмову між ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , під час якої ОСОБА_17 повідомив ОСОБА_19 про те, що сім тисяч пачок цигарок, вилучених в ході обшуку, знаходяться на зберіганні в опечатаному сейфі у ОСОБА_8 (т. 2, а.п. 23-34).

Відповідно до протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 18.06.2022 року, дозвіл на проведення якої надано ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду, проводилось зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж оператора мобільного зв`язку за номером НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_17 (який розпочав службу у незаконно створеному правоохоронному органі «народна міліція м. Бердянська»), в ході якого 26.05.2022 року зафіксовано телефонну розмову між ОСОБА_17 та ОСОБА_8 , під час якої ОСОБА_17 поцікавився станом здоров`я ОСОБА_8 та попросив останнього надати йому номер мобільного телефону ОСОБА_19 (т. 2, а.п. 35-48).

Згідно з витягом з наказу по особовому складу від 12.08.2021 № 369 о/с майора поліції ОСОБА_8 (0085552) призначено слідчим слідчого відділу Бердянського районного відділу поліції, увільнивши його з посади дізнавача сектору дізнання цього районного відділу поліції, за ініціативою поліцейського (т. 2, а.п. 52).

У відповідності до витягу з наказу по особовому складу від 23.05.2022 року № 675 о/с майора поліції ОСОБА_8 , слідчого слідчого відділу Бердянського районного відділу поліції з 23 травня 2022 року звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України). На день звільнення стаж служби в поліції становить 19 років 09 місяців 07 днів, вислуга років на пільгових умовах - не має (т. 2, а.п. 53).

У відповідності до змісту присяги від 07.11.2015 року ОСОБА_8 присягнув на вірність Українському народові (т. 2, а.п. 54).

Так, колегією суддів визнано загальновідомими та такими, що не потребують доказування обставинами те, що 24.02.2022 військовослужбовці збройних сил РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Запорізькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, здійснили часткову окупацію території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан на 30 діб, період дії якого в подальшому був продовжений згідно зі змістом відповідних нормативних актів до 11 серпня 2024 року.

Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», м. Бердянськ Запорізької області віднесений до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України з 27.02.2022 року.

З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що ОСОБА_8 будучи громадянином України, перебуваючи на посаді слідчого слідчого відділу Бердянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання РФ території Бердянського району, зокрема м. Бердянська, усвідомлюючи проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади РФ, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації РФ та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території Запорізької області та, зокрема, в м. Бердянську, системи органів державної влади РФ, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади, в період проведення військових дій на території Запорізької області, використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, перейшов на бік ворога, надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою РФ, після чого виконував вказівки і розпорядження керівників окупаційної адміністрації РФ, надавав представникам окупаційної влади РФ необхідну інформацію щодо особового складу Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, зокрема про наявність у них вогнепальної зброї, спецзасобів, внаслідок чого, у співробітників поліції за вказівкою окупаційної влади, було вилучено наявну у них вогнепальну зброю та спецзасоби, за вказівками окупаційної влади проводив «слідчі та процесуальні» дії відносно мешканців міста Бердянськ та Бердянського району, усвідомлюючи, що в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України. З власної ініціативи добровільно розпочав «службу» в підпорядкуванні окупаційної адміністрації РФ, а саме у незаконно створеному органі - «народній міліції м. Бердянськ», завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, чим вчинив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

Вказаний висновок суду ґрунтується на аналізі показань, наданих в судовому засіданні свідками, матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, з яких слідує, що ОСОБА_8 проігнорував наказ керівництва ГУНП в Запорізькій області про виїзд з тимчасово окупованої території, який був доведений до відома всіх працівників Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області та залишився в м. Бердянську, який був окупований збройними формуваннями РФ. Вільно заходив та виходив в приміщення будівлі, де розташовувалась «народна міліція», що було неможливо для поліцейських, які не надали згоду на співпрацю з окупантами. ОСОБА_8 особисто повідомив свідкам про те, що не має наміру на виїзд з окупованої території, погодився на пропозицію окупаційної влади обійняти посаду керівника слідчого підрозділу в так званій «народній міліції». Вільно спілкувався військовослужбовцями збройних сил РФ та з керівником так званої «народної міліції» ОСОБА_12 , виконував його вказівки та розпорядження.

Однією із форм об`єктивної сторони державної зради є перехід на бік ворога в період збройного конфлікту. Перехід на бік ворога означає, що громадянин України надає безпосередню допомогу державі, з якою Україна перебуває у стані війни або збройного конфлікту. Перехід на бік ворога може полягати як у переході на територію ворожої держави (так званій фізичний перехід), так і в наданні допомоги такій державі або її представникам на території України (так званий інтелектуальний перехід). У цій формі державна зрада визнається закінченою з моменту, коли особа почала надавати допомогу ворогові.

Дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджений той факт, що ОСОБА_8 на час окупації м. Бердянська збройними формуваннями РФ і до моменту його звільнення з органів Національної поліції України (23.05.2022 року), тобто на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, являвся працівником правоохоронного органу Національної поліції України.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Крім основних повноважень поліції, зазначених у ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» щодо забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, статтею 24 Закону визначено додаткові повноваження поліції, а саме: у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Законом України № 2262-ХІІ від 09.04.2022 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» установлено єдиний механізм регулювання питань пенсійного забезпечення військовослужбовців та поліцейських.

В умовах воєнного стану до поліцейських і військовослужбовців застосовується єдиний підхід нарахування та виплати додаткової грошової винагороди (Постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»).

Отже, законодавець в певних питаннях прирівнює статус поліцейського до статусу військовослужбовця.

З суб`єктивної сторони перехід на бік ворога в період збройного конфлікту може бути вчинено тільки з прямим умислом, який характеризується конкретним усвідомленням суб`єкта, що він добровільно встановлює злочинний зв`язок із ворогом в період збройного конфлікту, і його дії завідомо спрямовані на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, що характеризує інтелектуальний момент прямого умислу особи. При цьому зміст прямого умислу суб`єкта полягає в тому, що він усвідомлює, що своїми діями, які полягають у наданні допомоги ворогу, спричиняє шкоду зовнішній безпеці України та бажає спричинення такої шкоди з будь-яких мотивів.

Таким чином, на підставі оцінки зібраних доказів в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів вважає доведеним той факт, що громадянин України ОСОБА_8 , будучи поліцейським, не звільненим з посади в Національній поліції України, який має табельну вогнепальну зброю, зрадив Присязі вірно служити Українському народові, порушив обов`язки дотримуватись Конституції України та законів України, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки, надав добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою РФ та перейшов на бік ворога.

Також колегією суддів встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення та судом використані всі передбачені законом заходи для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Про час та дату всіх судових засідань ОСОБА_8 повідомлявся у передбачений законом спосіб як через публікацію виклику у газеті «Урядовий кур`єр», так і на офіційному веб-сайті судової влади України.

Таким чином, аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, доведена в ході судового розгляду, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 111 КК України як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому колегія суддів враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_8 не має судимості і раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вчинив особливо тяжкий злочин, проживає на тимчасово окупованій території, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, колегія суддів керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, беручи до уваги, обставини скоєного ОСОБА_8 злочину, який ним був вчинений в період дії в Україні воєнного стану, його тяжкість, враховуючи дані біографії обвинуваченого, недотримання ним складеної присяги поліцейського, колегія суддів приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та з цих підстав вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді позбавлення волі на певний строк, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ст. 54 КК України, позбавити його спеціального звання - «майор поліції».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та призначити йому покарання у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією усього, належному йому на праві власності, майна.

На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_8 спеціального звання - «майор поліції».

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту його фактичного затримання, після набрання вироком законної сили.

Арешт майна обвинуваченого ОСОБА_8 , а саме: квартиру загальною площею 65,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_6 , накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2022 року, залишити без змін до фактичного виконання вироку суду в частині конфіскацій майна обвинуваченого (т. 2, а.п. 80-83).

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити захиснику обвинуваченого та прокурору.

Інформацію про прийняте судом рішення відносно обвинуваченого ОСОБА_8 опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3