Справа №591/2773/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/402/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 05 квітня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Четвертого слідчого відділу з дислокацією у м. Суми Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтава,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 05 квітня 2024 року заявнику ОСОБА_6 було відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність уповноваженої особи Четвертого слідчого відділу з дислокацією у м. Суми Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтава щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 01 лютого 2024 року про вчинення відносно нього кримінального правопорушення.

Не погодившись з таким судовим рішенням, заявник ОСОБА_6 звернувся до апеляційною суду з клопотанням про поновлення строку на його апеляційне оскарження та з апеляційною скаргою.

В обґрунтування пропущеного строку, заявник посилається на те, що судове засідання по розгляду його скарги відбулося 05 квітня 2024 року без його участі, а рішення, яким йому було відмовлено у задоволенні скарги, він отримав 29 травня 2024 року після письмового запиту до Зарічного районного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 05 квітня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати Четвертий слідчий відділ ТУ ДБР у м. Полтаві невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань дані за його заявою від 01 лютого 2024 року.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що в оскаржуваному рішенні слідчим суддею зазначено, що його повідомлення про злочин, взагалі не зазначено, в чому полягає правопорушення та які саме неправомірні дії допустив дільничний при складанні адмінматеріалів, які є суспільно-небезпечними, тобто, його заява не відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України , згідно якої передбачено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення. Однак, таке твердження слідчого судді є неправдивими. У своїй заяві він на 4 сторінках виклав факти неодноразових системних діянь дільничного офіцера поліції ОСОБА_7 , які порушують законодавство України і його права, зокрема, діянь, які мають ознаки правопорушень, передбачених ст. 366, 365 КК України, з чим погодився і начальник Шосткинсьного районного управління поліції, який в листі № 3-17/1457 від 23 січня 2024 року зазначив, що в діяннях дільничного інспектора ОСОБА_7 є ознаки таких правопорушень.

Крім того, як зазначає апелянт, слідчий суддя не спростувала його твердження стосовного того, що громадський порядок біля будинку АДРЕСА_1 він не порушував з тієї підстави, що за цією адресою відсутні будівлі чи споруди які мають ознаки громадських місць. Навколо даного будинку є тільки пустир, а правила поведінки на пустирях державою Україна не визначені. Також, слідчий суддя не спростувала і того факту, що посадова інструкція дільничного офіцера поліції не наділяє дільничних правом складати адмінпротоколи про «Дрібне хуліганство» і працівник поліції ОСОБА_7 , склавши адмінпротокол відносно нього з власних інтересів, перевищив свої повноваження.

Про призначення вказаного провадження до апеляційного розгляду заявник ОСОБА_6 був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з клопотанням про проведення судового засідання виключно за його участі не звертався і про відкладення справи на іншу дату заяв не надсилав.

Прокурор у кримінальному провадженні надіслав до суду заяву, в якій просив провести судове засідання у його відсутність.

З врахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду даного провадження за відсутності його учасників, що узгоджується з положеннями ч.4 ст. 405 КПК України.

А тому, заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 117 КПК України, колегія суддів вважає, що причини, зазначенні заявником ОСОБА_6 щодо пропуску строку на апеляційне оскарження вказаного рішення слідчого судді є поважними, а тому, клопотання про його поновлення підлягає задоволенню.

Що стосується доводів та вимог апелянта, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

За змістом положень ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування встановлений Главою 26 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, серед іншого, і про обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вказана частина статті повністю кореспондується із підпунктом 1 пункту 2 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генеральної Прокуратури України від 06 квітня 2016 року № 139, де зазначено про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.

Крім того, виходячи зі змісту ст. 214 КПК, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Пунктом 1 частини 1 ст. 303 КПК встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів даного провадження, до слідчого судді звернувся ОСОБА_6 зі скаргою на бездіяльність Четвертого слідчого відділу з дислокацією у м. Суми Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтава щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 01 лютого 2024 року про вчинення відносно нього кримінального правопорушення.

У скарзі заявник посилався на те, що дільничний офіцер поліції ОСОБА_7 систематично порушує його права, безпідставно складаючи відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення, що на його думку, вказує на наявність в діях останнього ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.365, 366 КК України, та що стало підставою для його звернення з заявою про вчинення вказаних злочинів до слідчого Четвертого слідчого відділу з дислокацією у м. Суми ТУ ДБР з проханням внести дані до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

У зв`язку з тим, що за вказаним зверненням, відповідно до ст. 214 КПК України, дані до ЄРДР внесені не були, ОСОБА_6 просив прийняти рішення за результатом поданої ним скарги на допущену, як він вважав, бездіяльність, яким зобов`язати уповноважених осіб Четвертого слідчого відділу з дислокацією у м. Суми Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтава внести відповідні відомості до ЄРДР за його заявою від 01 лютого 2024 року.

Перевіряючи обґрунтованість поданої заявником скарги, з врахуванням доданих до неї доказів, слідчим суддею було встановлено, що вказана заява була одержана 01 лютого 2024 року Четвертим слідчим відділом з дислокацією у м. Суми ТУ ДБР, розташованим у м. Полтава, і слідчим ОСОБА_9 заявнику була надана відповідь про те, що ОСОБА_6 не зазначив в ній відомостей, які б свідчили про наявність в діях працівників поліції при виконанні службових ознак кримінальних правопорушень.

Саме з врахуванням зазначеного, слідчий суддя і дійшов висновку, що підстави для внесення відомостей до ЄРДР були відсутні, оскільки повідомлені ОСОБА_6 обставини не містять даних, які б свідчити про вчинення особою будь-якого кримінального правопорушення та відмовив у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Четвертого слідчого відділу з дислокацією у м. Суми Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтава.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується в повному обсязі та ставити під сумнів його законність та обґрунтованість підстав не вбачає, з огляду на те, що кожний злочин має окремий склад, який, у свою чергу, включає складові: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивна сторону, і особа, яка звертається із заявою, має розкрити суть та зазначити обставини, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, а у даному випадку у заяві ОСОБА_6 такі відомості відсутні, що і було вірно враховано слідчим суддею при прийнятті оскаржуваного рішення, яким бездіяльність уповноважених осіб Четвертого слідчого відділу з дислокацією у м. Суми Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтава встановлено не було.

Апелянтами не наведено додаткових обставин, які залишились поза увагою та не були враховані слідчим суддею, тобто, доводами апеляційної скарги правильність висновків оскаржуваної ухвали жодним чином не спростовано.

При цьому, колегія суддів враховує і правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18 провадження № 51-4229км20, відповідно до якого, слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Крім того, колегія суддів зауважує, що така правова позиція Верховного Суду кореспондується з положеннями ст. 214 КПК України, якою передбачено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.

Само по собі повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, не має жодних правових наслідків без його належного обґрунтування та доказів на підтвердження незаконності дій будь-яких осіб чи особи, в той час як заява ОСОБА_6 від 01 лютого 2024 року взагалі не містить достатніх об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, по якому не ведеться досудове розслідування.

Таким чином, з врахуванням вищезазначеного, всупереч доводам апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею прийнято законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу заявника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити заявнику ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 05 квітня 2024 року.

Ухвалу слідчого судді ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 05 квітня 2024 року, якою було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи четвертого слідчого відділу з дислокацією у м. Суми Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтава щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 01 лютого 2024 року про вчинення кримінального правопорушення, залишити без зміни, а апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4