Справа № 296/9675/20
Вирок

Іменем України

10 вересня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000048 від 02.06.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чуднів Житомирської області, одруженого, маючи на утриманні одну неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП № 2 Житомирського РУП, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , працюючи відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області № 20 о/с від 24.01.2020 на посаді начальника сектору кримінальної поліції Хорошівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, маючи спеціальне звання старший лейтенант поліції, будучи працівником правоохоронного органу, вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», п. 1 примітки до ст. 364 КК України, ОСОБА_4 є службовою особою, яка за спеціальним повноваженням здійснює функції представника влади.

ОСОБА_4 , вступивши на службу в органи поліції, відповідно до вимог статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», склав присягу на вірність українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Згідно зі ст.ст. 2, 8, 18, 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно зі ст.ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції» старшому лейтенанту поліції ОСОБА_4 забороняється використовувати свої службові повноваження або своє службове становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а в разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язаний невідкладно вжити заходів щодо запобігання одержання такої неправомірної вигоди.

Так, в травні 2020 року у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_7 , оскільки був обізнаний про вчинення останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України.

Зокрема, 15.11.2019 до чергової частини Хорошівського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області надійшли матеріали старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Хорошівського ВП ОСОБА_4 , з яких вбачалося, що житель Хорошівського району Житомирської області за місцем свого проживання незаконно зберігає вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу.

Наступного дня, 16.11.2019 слідчим слідчого відділення Хорошівського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_8 на підставі вищевказаних матеріалів у Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження за № 0000403, із попередньою правовою кваліфікацію кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України.

На підставі зібраних доказів у кримінальному проваджені № 0000403 від 16.11.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, а саме у зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу та в незаконній переробці вогнепальної зброї.

В подальшому, 30.01.2020 у кримінальному провадженні № 0000403 прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 затверджено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 263-1 КК України.

Цього ж дня, між прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_7 з іншої сторони, за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_10 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої, сторони дійшли згоди, що за вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити за ч. 1 ст. 263-1 КК України - 3 роки позбавлення волі, за ч. 1 ст. 263 КК України - 3 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю злочинів визначено шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком.

Вироком Малинського районного суду Житомирської області від 23.06.2020 у підготовчому засіданні розглянуто кримінальне провадження № 0000403 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 263-1 КК України, та затверджено угоду про визнання винуватості від 30.01.2020 між прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , останнього визнано винуватим у вчиненні вищевказаних злочинів та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком у 2 (два) роки.

В травні 2020 року у ОСОБА_4 , який будучи достовірно обізнаним, про те, що у кримінальному провадженні № 0000403 укладено угоду про визнання винуватості та узгоджено міру покарання ОСОБА_7 не пов`язану з позбавленням волі, виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, а саме грошовими коштами ОСОБА_7 , який полягав у підбуренні ОСОБА_7 до надання через нього неправомірну вигоду суддям Малинського районного суду Житомирської області за нібито вирішення питання щодо призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Згідно з приміткою 2 до ст. 368 КК України судді Малинського районного суду Житомирської області є службовими особами, які займають відповідальне становище.

З цією метою 09.06.2020, близько 11 години ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , шляхом обману під час зустрічі з останнім по АДРЕСА_2 , у салоні автомобіля марки «Тойота Авенсіс», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_4 , за допомогою умовлянь схилив ОСОБА_7 до надання йому неправомірної вигоди у сумі 10 000 (десять тисяч) гривень, для їх подальшого надання як неправомірну вигоду судді Малинського районного суду Житомирської області, за вирішення питання щодо призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі. Окрім цього, ОСОБА_4 зазначив про необхідність надання йому грошових коштів у розмірі 300 гривень, як витрат, які він використає для проїзду в місто Малин з метою домовленості з суддею. Однак, у зв`язку з тим, що у ОСОБА_7 не було можливості надати вищевказані кошти, ОСОБА_4 , повідомив, що передасть свої власні кошти, які в подальшому необхідно буде повернути, хоча наміру надавати будь-кому грошові кошти у останнього не було, а отриманими ним грошовими коштами від ОСОБА_7 . ОСОБА_4 планував розпорядитися на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 переконав ОСОБА_7 в тому, що лише за умови надання неправомірної вигоди той зможе вирішити питання про призначення йому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, викликавши у нього рішучість та бажання до надання зазначеної неправомірної вигоди, чим підбурив ОСОБА_7 до надання неправомірної вигоди судді Малинського районного суду Житомирської області.

Так, близько 22 години 09.06.2020, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , у салоні автомобіля марки «Тойота Авенсіс», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_4 , останній діючи умисно, з корисливих мотивів, продовжив вводити в оману ОСОБА_7 , з метою заволодіння його грошовими коштами, та повідомив про нібито зустріч із суддею Малинського районного суду Житомирської області та надання їй неправомірної вигоди за вирішення питання щодо уникнення покарання у вигляді позбавлення волі.

В подальшому, ОСОБА_7 , вислухавши ОСОБА_4 , та будучи впевненим, що зустріч останнього із суддею Малинського районного суду Житомирської області щодо вирішення питання для уникнення його від покарання у вигляді позбавлення волі відбулася, ОСОБА_7 , діючи за вказівкою ОСОБА_4 , в цей же час, місці та обставин витягнув з власного одягу грошові кошти в сумі 10 300 (десять тисяч триста) гривень, 10 000 гривень з яких у вигляді неправомірної вигоди для передачі судді Малинського районного суду Житомирської області, та 300 гривень в якості витрат на проїзд ОСОБА_4 у місто Малин Житомирської області, та поклав у «бардачок», який розміщений на передній панелі вищевказаного транспортного засобу.

Того ж дня, 09.06.2020 о 22 годині 15 хвилин ОСОБА_4 затриманий співробітниками правоохоронних органів, а грошові кошти в сумі 10 300 (десять тисяч триста) гривень вилучено.

Таким чином, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді начальника сектору кримінальної поліції Хорошівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, маючи спеціальне звання старший лейтенант поліції, будучи працівником правоохоронного органу, вчинив кримінальні правопорушення, нехтуючи вимогами законодавства України, своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_7 на суму 10 300 грн, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, тобто закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Крім того, своїми умисними діями, які виразились в підбурюванні ОСОБА_7 до закінченого замаху на надання неправомірної вигоди у розмірі 10 000 грн. службовій особі, яка займає відповідальне становище - судді Малинського районного суду Житомирської області, як неправомірної вигоди за вирішення питання щодо уникнення ОСОБА_7 від покарання у вигляді позбавлення волі, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, тобто підбурювання до закінченого замаху на надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище за вчинення в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням службового становища.

ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих злочинів не визнав. Надав показання, що у 2020 році перебував на посаді заступника начальника - начальника сектору кримінальної поліції Хорошівського ВП. На початку січня отримав оперативну інформації від жительки АДРЕСА_4 , що її батько, ОСОБА_7 , за їхнім спільним місцем проживання зберігає вогнепальну зброю. На підставі зібраних матеріалів, слідчим були внесені відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 263 КК України. У ході проведення обшуку слідчим було виявлено та вилучено предмет зовні схожий на пістолет.

Слідчим доручення на проведення процесуальних дій у вказаному кримінальному провадженні йому не надавались. Не знав, чи направлено до суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 разом із укладеною угодою про визнання винуватості.

У квітні 2020 року біля Хорошівського ВП до нього підійшов ОСОБА_7 , який повідомив, що володіє інформацією про незаконне зберігання зброї у смт. Хорошів. Враховуючи оперативний інтерес, з метою виявлення тяжкого злочину, обмінявся з ним номерами телефонів.

На початку червня 2020 року перебував зі своїм знайомив ОСОБА_12 ОСОБА_12 на риболовлі у Хорошівському районі в селі Солодирі. Протягом всього дня йому телефонував ОСОБА_7 , однак на дзвінки не відповідав. Після 16 години, коли з ОСОБА_12 ОСОБА_12 збиралися додому, на черговий телефонний дзвінок ОСОБА_7 підійняв телефон, і останній попросив зустрітись в м. Житомирі. Причину зустрічі ОСОБА_7 не повідомив. Подумав, що останній хоче надати оперативну інформацію щодо незаконного зберігання зброї. Близько 20 години, коли з ОСОБА_12 ОСОБА_12 повертались з риболовлі до міста Житомира на його автомобілі марки «Мазда 6», зателефонував ОСОБА_7 , і домовився зустрітись біля автовокзалу навпроти заправки БРСМ в місті Житомирі. Коли приїхали на обумовлене місце ОСОБА_7 сів на заднє сидіння автомобіля і розповів, що в місті Малині незабаром має відбутися судове засідання по справі відносно нього.

ОСОБА_7 став просити, щоб допоміг йому вирішити питання щодо отримання умовного терміну за вказаний злочин, та щоб домовився про це із прокурором та суддею. Відповів, що не знаю ні прокурора, ні суддю, і не маю будь-якого впливу на них. Однак ОСОБА_7 знову став просити вирішити питання із прокурором та суддею, та сказав що готовий заплатити грошові кошти в сумі 10000 гривень, щоб йому присудили умовний термін. Запитав чи він має адвоката, на що останній відповів що йому призначили безоплатного адвоката. В ході цієї розмови пояснив ОСОБА_7 що може лише допомогти познайомити його з досвідченим адвокатом. ОСОБА_7 погодився на пропозицію, щоб порекомендував йому досвідченого адвоката та організував їм зустріч.

Наступного дня зателефонував до адвоката ОСОБА_15 , якого запитав чи зможе він допомогти особі в судових засіданнях одному чоловікові але засідання будуть в м. Малин по незаконному зберіганню зброї, та розповів що за послуги він може заплатити 10 000 грн, щоб не сісти до тюрми. На той час не було відомо, що у ОСОБА_7 , між прокурором в присутності іншого безоплатного адвоката була укладена угода про визнання винуватості, згідно з якою йому має бути призначене покарання із іспитовим строком. В телефонному режимі адвокат ОСОБА_16 погодився захищати ОСОБА_7 за договором з оплатою в 10 000 гривень.

Через декілька днів близько 08 години знову зустрівся із ОСОБА_12 ОСОБА_12 , з яким поїхали до риболовного магазину що на Малинському ринку, в місті Житомирі, щоб купити наживку та їхати на риболовлю в Хорошівський район. В цей час із ОСОБА_7 знову відбулася телефонна розмова, та останній попросив приїхати в район « ОСОБА_18 ». Від ОСОБА_19 з ОСОБА_12 ОСОБА_12 під`їхали в район перехрестя вулиць Великої Бердичівської і Жуйка в місті Житомирі, де з ОСОБА_7 відбулась розмова, в ході якої йому сказав, що є адвокат, який йому допоможе, і потрібно під`їхати до нього з коштами та укласти договір. Попередньо здзвонившись із адвокатом, останній повідомив, що він перебуває у місті Малині по справах. Про це повідомив ОСОБА_7 та пояснив, що потрібно поїхати в місто Малин, та відвести йому кошти в якості гонорару, щоб останній ознайомився з матеріалами справи. ОСОБА_7 відповів, що кошти в сумі 10 000 тис грн, будуть пізніше. Запропонував йому позичити, оскільки мав на кредитній карті вказану суму. ОСОБА_7 зазначив, що їхати нікуди не потрібно та не потрібно закладати власні кошти, бо у нього будуть ввечері гроші в сумі 10 000 гривень. Після цього з ОСОБА_12 ОСОБА_12 поїхали на риболовлю де перебували до вечора.

У вечірню пору доби коли вже стемніло повернулись із ОСОБА_12 до м. Житомира із риболовлі. Під час телефонної розмови із ОСОБА_7 , останній призначив зустріч біля ФОКА по АДРЕСА_3 . Коли під`їжджали, то ОСОБА_12 вийшов з автомобіля та сказав, що йде в магазин по цигарки та пиво, та буде чекати біля магазину «Полісся продукт». Під`їхав до ФОКА, де на переднє пасажирське сидіння сів ОСОБА_7 . Почали знову розмовляти про адвоката і про зустріч та заключения договору. Повідомив ОСОБА_7 , що в м. Малин не їздив, та зустріч із захисником відбудеться вранці наступного дня. Також зазначив, що зможе його підвезти до захисника для укладення договору, та останній вже надасть кошти безпосередньо адвокату в рахунок оплати послуг адвоката. Окрім того, оскільки витрачав свої ж кошти та проїзд із ОСОБА_7 власним автомобілем та відповідно мав намір вести останнього до захисника наступного дня, запитав, чи не може він мені компенсувати мої ж власні витрати на паливо в сумі 300 гривень.

Під час розмови помітив як до автомобіля біжать на зустріч невідомі чоловіки, одягнені в маски та цивільному одязі. В цей час до його правої кишені штанів чи шортів, точно не пам`ятає, ОСОБА_7 почав щось засовувати. Не бачив який воно мало вигляд, на що почав кричати «Що ти робиш та забери». Потім до автомобіля підбігли люди в масках, ОСОБА_7 вийшов з автомобіля. Ці люди рукояткою пістолету розбили водійське скло та почали витягувати його з автомобіля, під час чого отримав розріз артерії на правому передпліччі руки, також ці особи наносили удари кулаками в ділянку голови та живота. Коли витягли з автомобіля втратив свідомість. Прийшов до тями у лікарні в палаті. Будь-яких коштів не бачив та не брав. Невідкладний обшук проводився в автомобілі без його присутності.

Весь час спілкування із ОСОБА_7 , останній постійно шукав зустріч, просив допомогти, сам пропонував кошти, проте відмовлявся від них. Вважає, що такі дії потерпілого є провокацією злочину. ОСОБА_7 таким чином намагався помститись за те, що ним було ініційовано питання про притягнення його до кримінальної відповідальності.

У ОСОБА_7 будь-яких коштів з метою вирішення питання із суддею Малинського районного суду чи з прокурором не вимагав, також не запевняв ОСОБА_7 , що може вирішити вказане питання із суддею Малинського районного суду чи прокурором безпосередньо при зустрічі в м. Малині.

Потерпілий ОСОБА_7 надав показання, що в 2019 році в АДРЕСА_4 , в будинку, що належить його дружині, працівниками поліції проводився обшук, під час якого був виявлений перероблений газовий пістолет. За цим фактом відносно нього була порушена кримінальна справа.

На третій день після обшуку за викликом прийшов у відділ поліції, де зустрівся з ОСОБА_4 , якого знав наглядно. ОСОБА_4 сказав, що за скоєний злочин можна отримати реальне покарання. Також повідомив, що він може домовитися в суді, щоб уникнути чи пом`якшити покарання за скоєний злочин. За цю послугу щодо домовленості просив 10000 (десять тисяч) гривень. Для кого саме просив гроші, не пам`ятає.

Натомість прокурор по цій справі, прізвище якого не пам`ятає, запропонував укласти угоду. Що саме казав прокурор, не пам`ятає. Йому призначили державного адвоката. Обставини підписання угоди не пам`ятає. З державним адвокатом спілкувався перед розглядом справи в суді.

Щодо дій ОСОБА_4 вирішив звернутися в СБУ та написав відповідну заяву. З ОСОБА_4 зустрічався 3-4 рази. Чи пропонував ОСОБА_4 замінити державного адвоката, не пам`ятає. Грошові кошти, які просив ОСОБА_4 , йому надали працівники СБУ. Сума була трохи більшою, ніж 10000 гривень, на скільки саме, не пам`ятає. Перед цим гроші були помічені. Також працівники СБУ перед зустрічами з ОСОБА_4 надавали йому звукозаписуючі пристрої.

Надані працівниками СБУ гроші передав ОСОБА_4 під час чергової зустрічі на Корбутівці по АДРЕСА_5 . Це було літом, вже сутеніло. Сів до автомобіля ОСОБА_4 , темного кольору, поклав гроші у бардачок, та після того, як вийшов з автомобіля, почалося затримання ОСОБА_4 працівниками правоохоронних органів, які під час затримання вибили скло в дверцятах автомобіля ОСОБА_4 зі сторони водія. За результатами затримання складались відповідні документи, були присутні свідки.

На момент затримання ОСОБА_4 кримінальна справа відносно нього вже знаходилась в суді. За вироком суду згідно з угодою отримав умовне покарання.

Свідок ОСОБА_9 надав показання, що з жовтня 2016 року працював на посаді прокурора Хорошівського відділу Коростишівської місцевої прокуратури. У 2019 році був призначений старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 . Між ним та обвинуваченим ОСОБА_7 , у присутності захисника, була укладена угода про визнання винуватості, якою було передбачено умовне покарання у виді позбавлення волі. Угода з обвинувальним актом була направлена до суду.

Оперативний супровід по кримінальному провадженню здійснювали оперативні працівники Хорошівського ВП.

В подальшому йому стало відомо, що працівник поліції ОСОБА_4 , якого знав по роботі, вимагав у обвинуваченого ОСОБА_7 неправомірну вигоду.

Свідок ОСОБА_25 надав показання, що у 2019 році працював у Коростишівській місцевій прокуратурі. Здійснював процесуальне керівництво у складі групи прокурорів у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , яка стосувалася незаконного поводження зі зброєю. У зв`язку з відсутністю на той час суддів у Володарськ-Волинському районному суді, кримінальне провадження було передано для судового розгляду до Червоноармійського районного суду.

Суддям Червоноармійського районного суду ОСОБА_26 та ОСОБА_27 заявляв відвід, оскільки вони приймала участь у кримінальному провадженні як слідчі судді.

У подальшому, щодо розгляду провадження по суті участі не приймав.

У цьому кримінальному провадженні до нього не надходило пропозицій щодо отримання неправомірної вигоди.

Свідок ОСОБА_28 надав показання, що в 2019 році працював на посаді прокурора в Коростишівській місцевій прокуратурі. Обвинуваченого ОСОБА_4 знає по роботі. На той час він обіймав посаду заступника керівника відділу поліції в м. Хорошів. Влітку 2020 року його допитував в якості свідка слідчий ДБР. Обставини щодо отримання ОСОБА_4 неправомірної вигоди йому не відомі. Зі слів слідчого ДБР дізнався, що ОСОБА_4 затриманий за вплив на суддів.

Обставини підтримання обвинувачення у кримінальному проваджені, в якому ОСОБА_4 отримував неправомірну вигоду, не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_27 надала показання, що працює суддею Червоноармійського районного суду. Обвинуваченого ОСОБА_4 не знає. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 не пам`ятає. Допускає, що це кримінальне провадження за підсудністю було передано до Малинського районного суду.

Пропозицій щодо отримання неправомірної вигоди у цьому кримінальному провадженні до неї не надходили.

Свідок ОСОБА_26 надала показання, що працює суддею Червоноармійського районного суду. З обвинуваченим ОСОБА_4 не знайома. Як слідчий суддя розглядала клопотання у провадженні відносно ОСОБА_7 . Тому провадження відносно ОСОБА_7 було направлено до Житомирського апеляційного суду для визначення підсудності. Звернення щодо отримання неправомірної вигоди у провадженні відносно ОСОБА_7 не надходили.

Свідок ОСОБА_29 надав показання, що працює суддею Малинського районного суду. У 2020 році як головуючий розглянув кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК України, яке надійшло з угодою про визнання винуватості. Вироком від 23.06.2020 угода була затверджена та ОСОБА_7 призначено умовне покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі з іспитовим строком два роки.

Пропозиції щодо отримання неправомірної вигоди у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за затвердження угоди про визнання винуватості до нього не надходили.

Свідок ОСОБА_30 надав показання, що у 2020 році працівники СБУ його запросили в якості понятого при проведенні слідчих дій за фактом отримання поліцейським хабаря. Разом з ним в якості понятого була запрошена ще одна особа.

Спочатку на останній зупинці громадського транспорту в мікрорайоні «Корбутівка» в м. Житомирі вдень, в обідню пору, біля автомобіля працівники СБУ помітили спеціальним аерозолем десять тисяч гривень. Як пояснили працівники СБУ ці кошти були залучені для передачі та затримання поліцейського. Якими купюрами були ці кошти не пам`ятає. Чи робились копії цих купюр не знає. Текст протоколу був надрукований. У протоколі були зазначені номери цих купюр. Протокол підписав, зауважень до тексту протоколу не було. Разом з ними був потерпілий, який казав, що поліцейський вимагав гроші.

Потім всі чекали, коли поліцейський зателефонує потерпілому та домовиться про місце отримання коштів.

Обвинувачений зателефонував близько 21-22 години. На автомобілях приїхали до торгівельного центру «ФОК», що розташований по вул. Кибальчича. Бачив, що працівниками СБУ було залучено як мінімум три автомобілі.

Автомобіль поліцейського, який вимагав гроші був чорного кольору, марку не пам`ятає. Потерпілий помічені кошти передавав поліцейському в салоні його автомобіля. Коли потерпілий вийшов з салону автомобіля, почалося затримання.

Поліцейський намагався втекти на своєму автомобілі, проте працівники СБУ своїми транспортними засобами заблокували йому дорогу. Поліцейський закрився з середини в автомобілі, тоді працівник СБУ вибив скло на водійських дверцятах. Внаслідок цього поліцейський пошкодив собі руку та втратив свідомість. Також пошкодив руку і працівник СБУ. Була викликана карета швидкої допомоги, яка приїхала через кілька хвилин. Лікарі надали першу медичну допомогу поліцейському та повезли його у лікарню.

Після цього у ході огляду салону автомобіля поліцейського, в бардачку були вилучені кошти, які передавались потерпілим. Вилучені кошти виклали на капот автомобіля та «просвітили». Та сума коштів, яку передавав потерпілий, була у повному обсязі.

Весь процес затримання поліцейського фіксувався на відеокамеру. Про затримання поліцейського та вилучення коштів складався протокол. З протоколом ознайомився, до його змісту зауважень не було.

Свідок ОСОБА_12 надав показання, що знає ОСОБА_4 близько 12 років, оскільки разом з ним навчався у одному закладі. Підтримує з ним стосунки як із знайомим, оскільки обоє захоплюються риболовлею. З ОСОБА_4 раніше часто їздили на риболовлю.

У червні 2020 року, точної дати не пам`ятає, разом із ОСОБА_4 поїхали на риболовлю у Хорошівський район. Поїхали на його автомобілі марки «Мазда-6». Під час риболовлі ОСОБА_4 часто телефонували, однак він відхиляв виклики. Повідомив, що це намагається йому подзвонити один «бандит». Потім ОСОБА_4 все-таки взяв слухавку та домовився з цим чоловіком про зустріч. На риболовлі були до 18 години. Повертаючись в м. Житомир ОСОБА_4 попросив під`їхати до заправки БРСМ, щоб зустрітися з цим чоловіком.

Коли під`їхали до заправки БРСМ, близько 20-21 години, побачив худорлявого чоловіка, який сів в салон автомобіля та почав просити ОСОБА_4 про допомогу, щоб той домовився з прокурором та суддею. Мова йшла про якусь зброю, яку знайшли в цього чоловіка. Чоловік просив допомогти, щоб його не посадили в тюрму. Пропонував 10000 (десять тисяч) гривень. Кому саме пропонувались гроші, не зрозумів. Натомість ОСОБА_4 казав, що може допомогти лише знайти адвоката.

Через кілька днів з ОСОБА_4 знову вирішили поїхати на риболовлю. На цей раз поїхали на автомобілі ОСОБА_4 . Близько 9 години зустрілися з ОСОБА_4 та поїхали в магазин, щоб придбати прикормку. О 10 годині знову зателефонував ОСОБА_4 той чоловік та попросив зустрітися біля «Музикалки».

Коли зустрілися з цим чоловіком, то він сказав, що ввечері будуть 10000 гривень. Подальшу розмову між ОСОБА_4 та цим чоловіком не чув, оскільки вийшов з автомобіля. Потім з ОСОБА_4 поїхали на риболовлю в Хорошівський район.

Ввечері знову зателефонував цей чоловік ОСОБА_4 та домовився про зустріч.

Поверталися з риболовлі, коли вже сутеніло. Попросив ОСОБА_4 висадити його біля «ФОКа», поки він поспілкується з цим чоловіком. ОСОБА_4 після зустрічі мав його забрати. Однак, ОСОБА_4 тривалий час, близько години, не повертався. Намагався йому зателефонувати, однак він слухавку не брав. Потім зателефонувала дружина ОСОБА_4 та повідомила, що її чоловіка затримали працівники СБУ.

Судом безпосередньо оголошені та досліджені в якості доказів документи, надані стороною обвинувачення, у яких викладені та посвідчені відомості, на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України та ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, а саме:

-витяги з Єдиного реєстра досудових розслідувань за № 0000048 від 02.06.2020 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, за № 0001198 від 03.11.2020 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України;

-заяву ОСОБА_7 від 02.06.2020, адресовану заступнику начальника УСБУ, щодо вимагання ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 5000 грн;

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.06.2020, згідно з яким ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_4 висунув вимогу сплатити 5000 грн за сприяння у призначенні покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, у кримінальному проваджені відносно нього, яке знаходиться на розгляді у Малинському районному суді;

-заяву ОСОБА_7 від 02.06.2020 про надання добровільної згоди на конфіденційне співробітництво;

-заяву ОСОБА_7 від 02.06.2020 про надання добровільної згоди щодо залучення його до проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.06.2020, згідно з яким ОСОБА_4 під час затримання за вчинення злочину (отримання неправомірної вигоди) втратив свідомість. Каретою швидкої допомоги його було доставлено до Житомирської міської лікарні № 1, де після надання медичної допомоги, зі згоди лікаря відбулося затримання ОСОБА_4 , а саме розпочато протокол о 23 год 57 хв. Під час затримання застосовано відеозйомку. ОСОБА_4 повідомив, що перебуває в стані сну. О 00 год 25 хв відеозйомку припинено для складання протоколу. О 01 год 10 хв прибув адвокат з центру надання вторинної правової допомоги Житомирської області ОСОБА_33 ;

-протокол невідкладного обшуку від 10.06.2020, згідно з яким слідчим ДБР ОСОБА_34 , за участю о/у СБУ ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , у присутності понятих ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , із використанням відеокамери «Panasonic hc-V760» та флешнакопичувача micro CARD 16 GB Good RAM, провів обшук транспортного засобу чорного кольору «Тойота Авенсіс», реєстраційний номер НОМЕР_1 , розташований за адресою АДРЕСА_3 .

У ході обшуку у бардачку чорного кольору навпроти пасажирського сидіння виявлено грошові кошти, а саме: номіналом по 500 (п`ятсот) гривень: ЛА9189655, ЛИ7375094, ВЕ1465798, ФЖ1325438, ЛВ6820660, ЗЗ1981415, МБ6248184, ЛВ1340462, УГ2048018, УД5847981, МБ4170001, ВА8547350, СИ1733997, ЛЗ9585191, ВЕ6125628, ФД4555337, ГК2808252, ФЖ1765727, МБ7554233, ВД4736826, а також грошовими купюрами номіналом 200 (двісті) гривень ТД8085916, та номіналом 100 (сто) гривень УР1388016, які поміщено до спецпакету ДБР В1007994.

Крім того, з автомобіля було вилучено мобільний телефон чорного кольору марки «Iphone» в синьому чохлі. В попільничці навпроти важелю коробки передач дві купюри номіналом 50 грн та 10 грн, які поміщено до спецпакету ДБР В1007384.

Сумку чорного кольору, в якій знаходились наступні речі: посвідчення, видане на ім`я ОСОБА_4 КТП № НОМЕР_2 , видане 29.01.2020 зі спеціальним жетоном № 0071074, які знаходяться в чорній шкіряній обкладинці, банківська картка «ПРИВАТ БАНК» № НОМЕР_3 , картка замінник НОМЕР_4 , дві картки замінники № НОМЕР_5 , посвідчення водія серії НОМЕР_6 , видане на ім`я ОСОБА_4 , паспорт громадянина України НОМЕР_7 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , посвідчення НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_4 , купюра номіналом 200 грн серії ТА 1480148, годинник сріблястого кольору «Royal» з залізним ремінцем, - поміщено до спецпакету ДБР L1000313, блокнот чорного кольору із рукописними записами - поміщено до спецпакету ДБР В1006366; клопотання слідчого, адресоване слідчому судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, від 10.06.2020 про надання дозволу на проведення обшуку в автомобілі «Тойота Авенсіс», реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.06.2020, якою задоволено клопотання слідчого про проведення обшуку в автомобілі «Тойота Авенсіс», реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-постанову про визнання та передачу речових доказів від 10 червня 2020 року, згідно з якою вилучені речі під час невідкладного обшуку автомобіля «Тойота Авенсіс», реєстраційний номер НОМЕР_1 визнані речовими доказами;

-клопотання слідчого від 10.06.2020 про накладення арешту на майно;

-ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.06.2020, згідно з якою накладено арешт на грошові кошти, а саме номіналом по 500 (п`ятсот) гривень: ЛА9189655, ЛИ7375094, ВЕ1465798, ФЖ1325438, ЛВ6820660, ЗЗ1981415, МБ6248184, ЛВ1340462, УГ2048018, УД5847981, МБ4170001, ВА8547350, СИ1733997, ЛЗ9585191, ВЕ6125628, ФД4555337, ГК2808252, ФЖ1765727, МБ7554233, ВД4736826, а також грошовими купюрами номіналом 200 (двісті) гривень ТД8085916, та номіналом 100 (сто) гривень УР1388016, мобільний телефон чорного кольору марки «Iphone» в синьому чохлі, блокнот чорного кольору із рукописними записами;

-протокол огляду речей та документів від 17.06.2020, згідно з яким слідчим оглянуто речі, вилучені під час невідкладного обшуку, які знаходились в спецпакеті № L100313;

-розписку ОСОБА_4 від 29.06.2020 про отримання від слідчого наступних речей: сумку чорного кольору, годинник сріблястого кольору «Royal» з залізним ремінцем, паспорт громадянина України НОМЕР_7 , купюру номіналом 200 грн серії ТА 1480148, посвідчення водія серії НОМЕР_6 , посвідчення НОМЕР_8 , службове посвідчення НОМЕР_9 від 29.01.2020, банківську картку «ПРИВАТ БАНК» № НОМЕР_3 , спеціальний жетон № 0071074, який знаходиться в чорній шкіряній обкладинці, картку замінник НОМЕР_4 , дві картки замінники № 26;

-заяву ОСОБА_7 від 03.11.2020 про залучення його у кримінальному провадженні в якості потерпілого;

-постанову слідчого від 15.06.2020 про призначення судово-технічної експертизи;

-висновок експерта від 03.08.2020 № 2.1-0186:20, згідно з яким за результатами проведеної судово-технічної експертизи надані на дослідження 20 купюр номіналом по 500 (п`ятсот) гривень: ЛА9189655, ЛИ7375094, ВЕ1465798, ФЖ1325438, ЛВ6820660, ЗЗ1981415, МБ6248184, ЛВ1340462, УГ2048018, УД5847981, МБ4170001, ВА8547350, СИ1733997, ЛЗ9585191, ВЕ6125628, ФД4555337, ГК2808252, ФЖ1765727, МБ7554233, ВД4736826, а також грошовими купюрами номіналом 200 (двісті) гривень ТД8085916, та номіналом 100 (сто) гривень УР1388016, відповідають за способами друку та спеціальними елементами захисту грошовим знакам аналогічних номіналів та зразків, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України;

-довідку про витрати за проведення судово-технічної експертизи в розмірі 980,70 грн;

-постанову слідчого від 15.06.2020 про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи;

-висновок експерта від 29.07.2020 № 10.9-0138:20, згідно з яким за результатами проведеноїсудової комп`ютерно-технічної експертизи встановлено, що абонентський номер сім-картки мобільного телефону чорного кольору марки «Iphone» в синьому чохлі, вилученого у ході обшуку автомобіля «Тойота Авенсіс», реєстраційний номер НОМЕР_1 - НОМЕР_10 ; у пам`яті сім-картки мобільного телефону присутній вихідний дзвінок на абонентський номер НОМЕР_11 ;

-довідку про витрати за проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи в розмірі 980,70 грн;

-протокол огляду речей та документів від 27.08.2020, згідно з яким слідчим оглянуто оптичний носій інформації (компакт-диск)за результатами проведеної судової комп`ютерно-технічної експертизи;

-постанову слідчого від 15.06.2020 про призначення експертизи матеріалів, речовин та виробів;

-висновок експерта від 23.06.2020 № 8.14-0354:20, згідно з яким за результатами проведеноїекспертизи матеріалів, речовин та виробів встановлено, що на поверхні 20 грошових купюр номіналом по 500 (п`ятсот) гривень: ЛА9189655, ЛИ7375094, ВЕ1465798, ФЖ1325438, ЛВ6820660, ЗЗ1981415, МБ6248184, ЛВ1340462, УГ2048018, УД5847981, МБ4170001, ВА8547350, СИ1733997, ЛЗ9585191, ВЕ6125628, ФД4555337, ГК2808252, ФЖ1765727, МБ7554233, ВД4736826, а також грошовими купюрами номіналом 200 (двісті) гривень ТД8085916, та номіналом 100 (сто) гривень УР1388016, виявлено нашарування речовини, що люмінесціює жовто-зеленим кольором.

Невидимі при денному (природному) освітленні нашарування спеціальної хімічної речовини, що має люмінесценцію жовто-зеленого кольору в УФ-освітленні, які виявлені на поверхні 20 грошових купюр номіналом по 500 (п`ятсот) гривень: ЛА9189655, ЛИ7375094, ВЕ1465798, ФЖ1325438, ЛВ6820660, ЗЗ1981415, МБ6248184, ЛВ1340462, УГ2048018, УД5847981, МБ4170001, ВА8547350, СИ1733997, ЛЗ9585191, ВЕ6125628, ФД4555337, ГК2808252, ФЖ1765727, МБ7554233, ВД4736826, а також грошовими купюрами номіналом 200 (двісті) гривень ТД8085916, та номіналом 100 (сто) гривень УР1388016,- мають між собою та зі зразком, невидимої при денному освітленні, спеціальної хімічної речовини, що має люмінесценцію жовто-зеленого кольору в УФ-освітленні на поверхні аркуша паперу формату; А-4 зі зразком аерозольного препарату «Промінь-1», спільну родову належність (по кольору люмінесценції і якісному складу компонентів);

-довідку про витрати за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів в розмірі 980,70 грн;

-постанову слідчого від 25.06.2020 про визнання речовим доказом спец-пакет «МВС України Експертна служба» № 2413059, в який поміщено зразок хімічної речовини «Промінь-1», яким оброблялися грошові кошти перед врученням ОСОБА_7 ;

-протокол огляду речей та документів від 06.10.2020, згідно з яким проведеним слідчим оглядом оптичного носія інформації (компакт-диску) ПрАТ «Київстар» виявлені телефонні дзвінки та з`єднання абонента ОСОБА_7 за номером мобільного телефону НОМЕР_11 та ОСОБА_4 за номером мобільного телефону НОМЕР_10 ;

-ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.09.2020, згідно з якою накладено арешт з позбавленням права відчуження на 1/3 квартири АДРЕСА_6 , власником якої є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.06.2020, згідно з якою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту;

-ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.07.2020, згідно з якою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у визначений час, а саме в період з 22.00 год до 06.00 год ранку наступного дня;

-висновок про результати службового розслідування за фактом внесення відомостей до ЄРДР № 0000048 від 02.06.2020 за ч. 3 ст. 368 КК України;

-копії матеріалів кримінального провадження № 0000403 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України, зокрема, ухвалу Житомирського апеляційного суду від 08.05.2020 про направлення кримінального провадження для судового розгляду до Малинського районного суду Житомирської області; супровідний лист Житомирського апеляційного суду від 12.05.2020 за вих.№276/171/20 про направлення кримінального провадження відносно ОСОБА_7 до Малинського районного суду, згідно з яким провадження надійшло до Малинського районного суду 18.05.2020 та зареєстровано за вх.№3539/20вх; вирок Малинського районного суду від 23.06.2020, яким затверджено угоду по визнання винуватості від 30 січня 2020 року між прокурором Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_7 , та призначено остаточне покарання у виді 03 років 06 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2(два) роки;

-копію наглядового провадження по кримінальному провадженню № 0000403 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України;

-протокол за результатами проведення негласного розшукового заходу (аудіо-контроль особи) від 09.06.2020. Згідно з протоколом у ході розмови з ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_4 наголошував про можливе отримання ОСОБА_7 реального покарання за вчинені злочини та необхідності заміни призначеного йому адвоката та домовленості з суддями Малинського районного суду шляхом надання неправомірної вигоди, зокрема, висловлював наступні фрази: « Надо сьогодні, я зараз на Малин буду їхати», «Що реально світить, вот, там стаття іде зберігання, а вот переробка, незаконне виготовлення, переробка чи ремонт вогнепальної зброї, бачите, вот бойових припасів вот стаття Кримінального кодексу України, вот перша частина, незаконне виготовлення, переробка бойових припасів, ну Ви поняли тіпа незаконне виготовлення караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років без умовного терміну, реальний строк світить, тута немає санкції условно це я так Вам скажу, щоб Ви понімали», «Але буде мінімум мінімум, условний той що саме менше».

На вислів ОСОБА_7 про запевнення призначеним йому адвоката щодо відсутності підстав для хвилювання під час розгляду справи в суді: «Бесплатний цей каже, що там все добре буде», ОСОБА_4 заперечує: «Там не буде, бабло здере да і всьо, я Вас до ОСОБА_41 завезу, самий сильний в області, який є адвокат».

На запитання ОСОБА_7 : «Це я вже просто хочу сказать, що якби це все, щоб більш нічого не надо буде платить?» ОСОБА_4 відповідає: «Дивіться, мені те, що ми говорили», «Мені треба зараз їхати на Малин, треба зараз вже їхати, заїхати туди, потім треба буде на Малин їхати, завезти пару торб, це з того, що Ви дасте».

Також ОСОБА_4 каже, що «…я думаю, що Ви на гражданці більше заробите, як три роки отседите».

На повідомлення ОСОБА_7 про відсутність у нього на даний момент грошових коштів, ОСОБА_4 говорить: «Зараз глянем скільки в мене на цьому на кредитці єсть. Ну в мне єсть ще одинадцять тисяч і це на кредитній карті. Я можу зараз закинути, завезти і розібратися, але який мені з цього толк вообще воно мені».

ОСОБА_7 вказує, що «… ну мені должна смска прийти по зарплаті», на що ОСОБА_4 перепитує «То мені знімати, везти десятку закладати? На могоричі ці, я зараз порозвожу по судам. Я по судам». Також вказує, що вже витратив свої 100 доларів на домовленості, щоб у ОСОБА_7 не було «ні домашнього арешту ні підписки про невиїзд».

У подальшому ОСОБА_7 просить відтермінувати передачу ним коштів «Може після обіду хотя? Може зараз смска прийде і гроші прийдуть», на що ОСОБА_4 уточнює «Вони сходня сто процентів мають бути?».

Після того, як ОСОБА_7 не заперечує щодо завезення в Малин ОСОБА_4 власних коштів, останній наголошує, що для поїздки в м. Малин він має витратити ще 300 грн, які ОСОБА_7 має також повернути, при цьому вказує «Кароче я їду закладаю зараз десять туди, я завожу, на триста заправляюсь», «Потім в мені отдаєте, я Вас везу до адвоката, договора все з ним напряму...». Також говорить, що раніше витрачені ним кошти ОСОБА_7 має повернути пізніше;

-протокол огляду, помітки та вручення грошових коштів від 09.06.2020, згідно з яким ОСОБА_7 в присутності понятих ОСОБА_38 та ОСОБА_42 передані грошові кошти в загальній сумі 10300 (десять тисяч триста) грн наступними купюрами номіналом по 500 (п`ятсот) гривень: ЛА9189655, ЛИ7375094, ВЕ1465798, ФЖ1325438, ЛВ6820660, ЗЗ1981415, МБ6248184, ЛВ1340462, УГ2048018, УД5847981, МБ4170001, ВА8547350, СИ1733997, ЛЗ9585191, ВЕ6125628, ФД4555337, ГК2808252, ФЖ1765727, МБ7554233, ВД4736826, а також грошовими купюрами номіналом 200 (двісті) гривень ТД8085916, та номіналом 100 (сто) гривень УР1388016. Вказані грошові кошти помічені шляхом нанесення на купюри спеціальної хімічної речовини «Промінь-1» шляхом розпилювання.

Також зразок фарбуючої речовини нанесено на чистий аркуш паперу формату А4, який поміщено до паперового конверту білого кольору № 1, який опечатано та скріплено підписами оперативного працівника та понятих;

-протокол за результатами проведення негласної розшукової дії «спостереження за особою, річчю або місцем» від 30.07.2020, згідно з яким обвинувачений перед його затриманням, о 22:04 за кермом свого автомобіля «Тойота Авенсіс», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , приїхав до фізично-оздоровчого комплексу «ФОК» (вул. Кібальчича, 9), де на переднє пасажирське сидіння сів відомий ініціатору завдання чоловік, який очікував на нього. О 22:11 обвинувачений був переданий під фізичне затримання співробітникам ВБКОЗ УСБУ в Житомирській області;

-протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії «зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж» від 12.06.2020, згідно з яким:

06.06.2020 обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_7 домовляються про зустріч;

08.06.2020 ОСОБА_4 просить ОСОБА_7 зустрітися наступного дня для вирішення його питань, зокрема, вказує, що «…поїдемо до людини туда, людина Вам поможе», «Бо я не буду цим займатися, але щоб зразу під`їхали, те, те, те людині шо там, склали договір з цим адвокатом, заплатили щоб там. Ну те саме, про що ми говорили з Вами»;

09.06.2020 ОСОБА_4 просить ОСОБА_7 зустрітися. Після зустрічі ОСОБА_7 на телефонний дзвінок ОСОБА_4 повідомляє, що «…на обіді ходив в бухгалтерію. Короче сьогодні вже должни буть гроші. Вони все так і на карточку кинуть і зразу смска». У подальшому, о 21:32:27, ОСОБА_4 домовляється з ОСОБА_7 про зустріч біля «ФОКа»;

- протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії «аудіо-контроль особи» від 10.06.2020, згідно з яким ОСОБА_7 цікавиться у ОСОБА_4 «Що там у Малині? Що там по поводу мене?», «А їхати мені на цей суд?».

ОСОБА_43 на запитання ОСОБА_7 повідомляє, що «Всьо нормально», «До адвоката треба завтра…він вже жде».

ОСОБА_7 повідомляє «Тут десять триста, триста на бензин».

На повторне питання ОСОБА_7 «А мені їхати туда не нада буде?», ОСОБА_4 відповідає «Навєрно не поїдете…завтра я привезу до людини, яка вже буде напряму з Вами в подальшому працювати. Те, що ви з Вами, це то я завіз…», «завтра поїдемо до ОСОБА_41 , ОСОБА_15 , він просто сьодня ждав»;

-протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 10.06.2020, згідно з яким 09.06.2020 в ході телефонної розмови ОСОБА_7 та ОСОБА_4 останній повідомив, що поїде до ОСОБА_7 та зустрінеться з ним біля ТРК «ФОК» у м. Житомирі. В 22 год 02 хв ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_4 , сівши до останнього в автомобіль марки «Тойота Авенсіс», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , біля ТРК «ФОК» у м. Житомирі.

У ході розмови ОСОБА_7 на вимогу ОСОБА_4 надав грошові кошти в сумі 10300 (десять тисяч триста) гривень, поклавши їх у бардачок вищезазначеного автомобіля. О 22 год 15 хв ОСОБА_4 було затримано;

-характеризуючі матеріали на ОСОБА_4 : службову характеристику, рапорт-характеристику за місцем проживання, копії свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження неповнолітньої дитини, паспорта громадянина України, посвідчення учасника бойових дій;

-матеріали НСРД щодо зняття інформації з телефону обвинуваченого 32 з учасником з`єднання 22.

Також судом досліджено та оголошено процесуальні рішення та інші документи (постанови про призначення слідчої групи, групи прокурорів, про об`єднання матеріалів досудових розслідувань, про зміну кваліфікації в частині вчинення кримінального правопорушення, клопотання слідчих, ухвали слідчих суддів про надання дозволу на проведення НСРД, постанови про проведення НСРД, доручення оперативному підрозділу, рапорти оперативних працівників, повідомлення про підозру тощо) надані стороною обвинувачення.

Мотиви щодо наявності в діях ОСОБА_4 складу злочинів, передбачених

ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 та ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України.

Суд, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, дійшов висновку щодо доведеності стороною обвинувачення наявності в діях ОСОБА_4 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України та ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику у справах про хабарництво», дії особи, яка , одержуючи гроші начебто для передачі іншій службовій особі як хабар, мала намір не передавати їх, а привласнити, належить кваліфікувати за відповідною частиною ст. 190 КК України, а за наявності до того підстав - і за відповідними частинами статей 27, 15 та 369 КК України, як підбурювання до замаху на давання хабара.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним в ухвалі від 26 березня 2015 року у справі № 5-3кс15, якщо завдяки обману винуватий викликає бажання в особи вчинити кримінально-протиправне діяння, вчинення якого вона вважає для себе у даній ситуації вигідним, то його діяння необхідно розглядати в аспекті положень інституту співучасті. Якщо винний отримує від іншої особи гроші чи інші цінності нібито для передачі службовій особі як хабар (неправомірна вигода), маючи намір не передавати їх, а привласнити, вчинене належить розцінювати як шахрайство і кваліфікувати за відповідною частиною ст. 190 КК України. Однак, якщо при цьому винний сам схилив хабародавця до передачі йому цінностей, його дії належить також кваліфікувати як підбурювання до закінченого замаху на дачу неправомірної вигоди (хабара), тобто ще за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15 і відповідною частиною ст. 369 КК України.

Судом встановлено, що своїми діями обвинувачений посягав на суспільні відносини, що встановлюють порядок службової діяльності в окремих ланках державного апарату й апарату місцевого самоврядування, апарату управління державних або комунальних підприємств, установ та організацій, а також на суспільні відносини, що забезпечують охорону права власності.

Згідно з приміткою до статті 364-1 КК України, зокрема, у статті 369 цього Кодексу під неправомірною вигодою слід розуміти грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які пропонують, обіцяють, надають або одержують без законних на те підстав.

Висновком судово-технічної експертизи від 03.08.2020 № 2.1-0186:20 встановлено, що грошові кошти, які були вилучені під час затримання ОСОБА_4 , відповідають за способами друку та спеціальними елементами захисту грошовим знакам аналогічних номіналів та зразків, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України.

Тобто у вказаному кримінальному провадженні наявний предмет, як факультативна ознака об`єкту злочинів, передбачених ст. 190 та ст. 369 КК України.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, полягає у підбурюванні до закінченого замаху на надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище за вчинення в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням службового становища.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, полягає в закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Відповідно до ч. 4 ст. 27 КК України підбурювачем є особа, яка умовлянням, підкупом, погрозою, примусом або іншим чином схилила іншого співучасника до вчинення кримінального правопорушення.

Постановою Верховного Суду від 18 січня 2021 року у справі № 138/3717/16-к визначено, що у разі кваліфікації дій особи як підбурювання до закінченого замаху на вчинення злочину суди мають на підставі дослідження всієї сукупності доказів та оцінки всіх доречних фактичних обставин кримінального провадження зробити належним чином мотивований висновок про те, що дії обвинуваченого за своїм характером об`єктивно були спрямовані саме на збудження в іншої особи бажання або на зміцнення рішучості й наміру вчинити злочин. З суб`єктивної сторони підбурювач має усвідомлювати, що саме його дії мають схилити до вчинення злочину особу, яка до цього або не мала наміру його вчинити, або окрім висловлення наміру не мала рішучості такий намір реалізувати.

При цьому, умовляння - це систематичне або настійливе одноразове прохання (переконування) особи у необхідності вчинення злочину, що призвело до збудження чи посилення рішучості у особи і поборення контрмотивів щодо вчинення злочину.

З матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 настійливо шляхом умовляння схиляв (підбурював) ОСОБА_7 до надання грошових коштів в сумі 10300 грн, з яких 10000 грн у якості неправомірної вигоди для передачі судді Малинського районного суду Житомирської області за вирішення питання щодо призначення йому умовного покарання за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, та 300 грн в якості витрат на проїзд у місто Малин Житомирської області, якими мав намір заволодіти.

Наведені обставини у ході судового розгляду були доведені заявою ОСОБА_7 від 02.06.2020, протоколом прийняття його заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.06.2020, показаннями ОСОБА_7 , наданими в судовому засіданні в якості потерпілого, згідно з якими останній повідомив, що ОСОБА_4 висуває вимогу сплатити грошові кошти за сприяння у призначенні покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, у кримінальному проваджені відносно нього, яке знаходиться на розгляді у Малинському районному суді.

Заяви та показання ОСОБА_7 також узгоджуються з дослідженими судом письмовими доказами.

Так, згідно з протоколом за результатами проведення негласного розшукового заходу (аудіо-контроль особи) від 09.06.2020, ОСОБА_4 під час розмови з ОСОБА_7 наголошував, що за результатами судового розгляду кримінального провадження, направленого до суду відносно ОСОБА_7 , останній може отримати реальне покарання, а тому необхідно їхати в м. Малин, щоб домовитися з судом. ОСОБА_4 , спонукаючи ОСОБА_7 надати 10000 гривень «для суду», через відсутність грошових коштів у останнього, пропонує «закласти» свої гроші, та про необхідність відшкодувати ОСОБА_7 понесені ним майбутні витрати в сумі 300 грн для поїздки в м. Малин.

Протоколом за результатами проведення негласної розшукової дії «спостереження за особою, річчю або місцем» від 30.07.2020 зафіксовано, що ОСОБА_4 ініціює зустрічі з ОСОБА_7 та цікавиться, коли в нього з`являться гроші. Зокрема, 08.06.2020 ОСОБА_4 просить ОСОБА_7 зустрітися наступного дня для вирішення його питань.

Згідно з протоколом огляду речей та документів від 06.10.2020, слідчим за результатами огляду оптичного носія інформації (компакт-диску) ПрАТ «Київстар» виявлені телефонні дзвінки та з`єднання абонента ОСОБА_7 за номером мобільного телефону НОМЕР_11 та ОСОБА_4 за номером мобільного телефону НОМЕР_10 . Оглядом встановлено, що 09.06.2020, в день затримання ОСОБА_4 , останній сім разів телефонував ОСОБА_7 , о 08:26:02, 09:53:07, 11:03:12, 11:06:31, 16:28:36, 19:44:08, 22:03:39, тоді як ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_4 лише один раз, о 21:32:27, повідомивши про наявність у нього грошових коштів.

Протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії «зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж» від 12.06.2020, зафіксовано, що 09.06.2020 у ході телефонних розмов ОСОБА_4 наполягав на зустрічі з ОСОБА_7 , зокрема, висловлював фрази о 08:25:49 «Коли Ви будете свободні? Мені треба Ви на час», «То через час десь підскочити?», о 09:52:58 «Через час де ми встрічаємося?», о 11:02:55 «Я зараз стану, як на Бердичів, туда через дорогу стану, підходьте», о 11:06:12 «Щось я Вас не бачу». Пізніше, о 16:28:28 на телефонний дзвінок ОСОБА_4 , ОСОБА_7 запевняє, що «Короче, сьогоні вже должни буть гроші. Вони все такі на карточку кинуть і зразу смска», «Як тільки смска приходить, я зразу наберу», на що ОСОБА_4 повідомляє, що « Харашо , бо я виїжджаю. Я десь через два часа буду в городі, я Вас наберу». О 19:43:43 ОСОБА_4 продовжує нагадувати ОСОБА_7 про зустріч «Ми ж сьодні зустрічаємся», о 22:03:27 «Все, я під`їхав», «До центрального підходь».

Таким чином, суд доходить висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 мають характер підбурювання. Тобто він усвідомлював, що саме його настійливі переконання мають схилити ОСОБА_7 до надання неправовірної вигоди.

Відповідно до протоколу огляду, помітки та вручення грошових коштів від 09.06.2020, працівниками правоохоронного органу ОСОБА_7 були вручені 10300 грн для передачі ОСОБА_4 , які були помічені шляхом розпилювання на купюри спеціальної хімічної речовини «Промінь-1», а також зразок вказаної фарбуючої речовини нанесено на чистий аркуш паперу формату А4.

Протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій «аудіо-контроль особи» та «контролю за вчиненням злочину» від 10.06.2020, зафіксовано, що ОСОБА_7 під час зустрічі ОСОБА_4 в салоні його автомобіля марки «Тойота Авенсіс» повідомив, що приніс раніше обумовлені 10300 грн, з яких 300 грн на бензин. Після залишення ОСОБА_7 . салону автомобіля, ОСОБА_4 було затримано.

У ході судового розгляду ОСОБА_7 повідомив, що залишив гроші в бардачку в салоні автомобіля ОСОБА_4 .

Згідно з протоколом невідкладного обшуку від 10.06.2020, саме у бардачку, в салоні автомобіля марки «Тойота Авенсіс»,виявлені та вилученігрошові кошти, номери яких відповідають номерам купюр, вручених ОСОБА_7 для подальшої передачі ОСОБА_4 .

Крім того, згідно з висновком експерта від 23.06.2020 № 8.14-0354:20, за результатами проведеноїекспертизи матеріалів, речовин та виробів встановлено, що на поверхні грошових купюр, вилучених в салоні автомобіля ОСОБА_4 , та аркуші формату А-4 зі зразком аерозольного препарата «Промінь-1», виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини, яка має спільну родову належність (по кольору люмінесценції і якісному складу компонентів).

Обставини огляду, помітки та вручення грошових коштів ОСОБА_7 , затримання ОСОБА_4 , виявлення в салоні автомобіля марки «Тойота Авенсіс» грошових коштів, які ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 , узгоджуються з наданими в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_38 , який приймав участь у вказаних слідчих діях у якості понятого.

Наявність в діях ОСОБА_4 кваліфікуючої ознаки що підбурювання ОСОБА_7 на «надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище за вчинення в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням службового становища», також знайшло своє підтвердження у ході судового розгляду.

Так, після закінчення досудового розслідування, кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 було направлено для розгляду до Володарськ-Волинського районного суду. У зв`язку з відсутністю в штаті цього суду суддів, ухвалою Житомирського апеляційного суду від 21.02.2020 року провадження направлено до Червоноармійського районного суду.

У подальшому, через задоволення заяв суддів Червоноармійського районного суду про самовідвід, ухвалою Житомирського апеляційного суду від 08.05.2020 кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 було направлено для судового розгляду до Малинського районного суду, яке надійшло до суду першої інстанції 18.05.2020.

Протоколом НСРД від 09.06.2020 зафіксовано, що ОСОБА_4 під час розмови вказував ОСОБА_7 про необхідність домовитися з судом саме у м. Малині, шляхом надання грошових коштів, щоб не отримати реальне покарання за вчинені злочини.

Тобто на момент розмови ОСОБА_4 цікавився рухом кримінального провадження та був обізнаний, що воно знаходиться на розгляді у Малинському районному суді.

Частиною сьомою статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено обов`язок судді справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону, з дотриманням засад і правил судочинства.

Згідно з приміткою 2 до ст. 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище, зокрема, у ст. 369 цього Кодексу, є судді.

Вироком Малинського районного суду від 23.06.2020 було затверджено угоду по визнання винуватості від 30 січня 2020 року, укладену між прокурором Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_7 , та призначено остаточне покарання у виді 03 років 06 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_7 був підбурений ОСОБА_4 до надання неправомірної вигоди судді Малинського районного суду, який є службовою особою та займає відповідальне становище.

Щодо наявності в діях ОСОБА_4 об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, суд виходить з наступного.

Обман - це повідомлення неправдивих відомостей (дія) або замовчування відомостей, які мають бути повідомлені (бездіяльність), з метою заволодіння чужим майном або придбання права на майно.

Судом встановлено, що слідчим слідчого відділення Хорошівського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_8 за результатами досудового розслідування кримінального провадження № 0000403 від 16.11.2019 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, а саме у зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу та в незаконній переробці вогнепальної зброї.

30.01.2020 між прокурором Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_7 було укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою останньому за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, узгоджено остаточне покарання у виді 03 років 06 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 з угодою про визнання винуватості, був направлений до суду та вироком Малинського районного суду від 23.06.2020 угоду було затверджено.

Водночас протоколами НСРД зафіксовано, що ОСОБА_4 під час розмов переконував ОСОБА_7 , що той за вчинені злочини має отримати реальне покарання у виді позбавлення волі. Заперечення ОСОБА_7 про те, що призначений йому адвокат запевняє про відсутність підстав для хвилювання«…що там все добре буде», ОСОБА_4 відхиляв, стверджуючи, що «там не буде, бабло здере да і всьо…», наполягаючи при цьому укласти угоду з потрібним адвокатом « ОСОБА_46 ».

Тобто, незважаючи на те, що згідно з угодою про визнання винуватості призначення ОСОБА_7 реального покарання у виді позбавлення волі не передбачалося, ОСОБА_4 намагався ввести в оману ОСОБА_7 та переконати у зворотному.

З урахуванням неведених обставин, суд доходить висновку, що ОСОБА_4 ,одержуючи гроші від ОСОБА_7 начебто для передачі судді Малинського районного суду, як неправомірну вигоду, мав намір не передавати їх, а привласнити.

Частиною другою ст. 15 КК України визначено, що замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.06.2020 та протоколу невідкладного обшуку від 10.06.2020, ОСОБА_4 було затримано працівниками правоохоронного органу та отримані від ОСОБА_7 грошові кошти вилучені.

Таким чином, ОСОБА_4 не були доведені злочини, передбачені ст. 190 та ст. 369 КК України, до кінця з причин, які не залежали від його волі.

До показань обвинуваченого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_12 , допитаного в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту, суд відноситься критично.

Так, свідок ОСОБА_12 надав показання, що був свідком двох зустрічей ОСОБА_4 , в один з днів у червні 2020 року та в день затримання ОСОБА_4 працівниками СБУ, з невідомим чоловіком, який просив допомоги у вирішенні кримінальної справи, пропонуючи 10000 (десять тисяч) гривень. При цьому саме цей чоловік наполегливо неодноразово, упродовж тривалого часу, телефонував ОСОБА_4 щоб домовитися про зустріч. Натомість ОСОБА_4 під час зустрічі з цим чоловіком казав, що може допомогти лише у пошуку адвоката.

ОСОБА_4 у своїх показаннях також вказав, що ОСОБА_7 постійно шукав з ним зустріч.

Однак показання ОСОБА_4 та ОСОБА_12 в частині, що саме невідомий чоловік ( ОСОБА_7 ) наполегливо шукав зустрічі з ОСОБА_4 , пропонуючи 10000 (десять тисяч) гривень, спростовані письмовими доказами у ході судового розгляду.

Протоколами НСРД, а також протоколом огляду речей та документів від 06.10.2020, яким зафіксовані телефонні дзвінки та з`єднання абонента між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 доведено, що саме ОСОБА_4 наполегливо ініціював зустрічі з ОСОБА_7 , цікавився про наявність у нього грошових коштів для «вирішення його питання», та пропонував «закласти» свої гроші.

Тому суд до показань обвинуваченого та свідка ОСОБА_12 відноситься критично, не бере їх до уваги та розцінює їх як намагання створити ОСОБА_4 докази невинуватості, з метою уникнення його відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.

Також ствердження ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_7 мав намір заплатити адвокату грошові кошти в сумі 10000 гривень, щоб не отримати реального покарання у виді позбавлення волі, спростовані протоколом за результатами проведення негласного розшукового заходу (аудіо-контроль особи) від 09.06.2020, згідно з яким ОСОБА_7 наголошує про окремий розрахунок з потрібним адвокатом.

Так, на запитання ОСОБА_7 щодо додаткових витрат на потрібного адвоката «Я маю ввіду, що більш нікому нічого не надо буде?», ОСОБА_4 відповідає «Це мені», «З адвокатом там Ви договоритеся, що буде, що буде там», а також згодом уточнює «А з адвокатом там я попрошу мінімум там віскарів чи могорич якийсь там. Бо я ж кажу ОСОБА_12 там х***я, серйозно, я ж читав, нате самі почитайте».

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 діяв з прямим умислом, корисливим мотивом та з метою збагачення. Зокрема, характер та зміст розмов обвинуваченого із ОСОБА_7 , зафіксованих протоколами НСРД, свідчать, що ОСОБА_4 усвідомлював характер своїх дій, передбачав настання суспільно-небезпечних наслідків та бажав їх настання, переслідуючи мету збагатитися за рахунок іншої особи.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що у ході судового розгляду прокурором доведено наявність в діях ОСОБА_4 інкримінованих йому складів злочинів та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, які виразились у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману, та ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, які виразились у підбурюванні до закінченого замаху на надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище за вчинення в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням службового становища.

Оцінка доводів сторони захисту щодо належності та допустимості доказів.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого, адвокатОСОБА_6 , заявив клопотання щодо недопустимості протоколу невідкладного обшуку транспортного засобу «Тойота Авенсіс», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , від 10.06.2020.

Своє клопотання адвокатОСОБА_6 обґрунтував тим, що обшук транспортного засобу проведено без дозволу слідчого судді; ухвала слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.06.2020 про надання дозволу для проведення невідкладного обшуку в автомобілі «Тойота Авенсіс», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не обґрунтував наявності у слідчого підстав, визначених ч. 3 ст. 233 КПК України, для його проведення; залучення для проведення обшуку оперативних працівників СБУ, які не входили до складу слідчої групи, та не є учасниками кримінального провадження, відповідно до ч. 1 ст. 236 КПК України, є незаконним; у відповідності до п.п. 4 п. 1 ст. 104 КПК України у вступній частині протоколу не зазначені повні анкетні, дані оперативних працівників СБУ, а також осіб, які здійснювали відеозапис цієї слідчої дії; згідно з п. 1 ч. 3 ст. 104 КПК України у протоколі не зазначені технічні характеристики, індивідуальні заводські номери відеокамери, на яку проводився відеозапис, а також на які саме технічні носії інформації і їх індивідуальні заводські номери проводилось фіксування зазначеними відеокамерами; у протоколі відсутня інформація про те, що перед його підписанням відеозапис фіксування цієї слідчої дії надавався для ознайомлення всім її учасникам.

Також у клопотанні адвокат ОСОБА_6 вказав, що протокол обшуку від 10.06.2020 є недопустимим доказом, оскільки проведений з порушенням вимог КПК України, а тому докази, які є похідними від цього протоколу підлягають визнанню недопустимими.

Крім того, адвокат ОСОБА_6 вказав, що протокол обшуку автомобіля від 10.06.2020 виготовлений друкованим текстом, що виключає його виготовлення на місці обшуку.

Адвокат ОСОБА_5 , захисник обвинуваченого, також подав клопотання про визнання протоколу невідкладного обшуку транспортного засобу «Тойота Авенсіс», реєстраційний номер НОМЕР_1 , недопустимим доказом, оскільки на карті пам`яті, долученій до протоколу, відсутній відеозапис вказаної слідчої дії.

Суд не погоджується з думкою сторони захисту щодо недопустимості протоколу невідкладного обшуку транспортного засобу від 10.06.2020з наступних підстав.

На думку суду, слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.06.2020 при наданні дозволу для проведення невідкладного обшуку в автомобілі «Тойота Авенсіс», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним чином обґрунтував наявності у слідчого підстав, визначених ч. 3 ст. 233 КПК України, для його проведення. Зокрема, в мотивувальній частині ухвали зазначив, що обшук відбувався у ході переслідування підозрюваного та передбачити завчасно, що саме в цьому автомобілі відбудеться передача коштів, що є неправомірною вигодою, не виявилось можливим. Здобути інформацію в інший, менш обтяжливий спосіб було неможливо, оскільки існував очевидний ризик приховування речей, засобів та предметів вчинення злочину, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному проваджені.

Щодо законності залучення для проведення обшуку оперативних працівників СБУ та відсутності у вступній частині протоколу повних анкетних даних цих оперативних працівників СБУ, а також осіб, які здійснювали відеозапис цієї слідчої дії суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні невідкладний обшук транспортного засобу проводився слідчим, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 236 КПК України.

Залучення співробітників оперативних підрозділів для проведення процесуальних дій є формою взаємодії слідчих органів та органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, має організаційний характер і не потребує прийняття процесуального документа у виді письмового доручення.Правова позиція з цього питання викладена у постанові ВС від 16.02.2022 у справі № 758/5719/16-к (провадження № 51-5770км21).

Зауваження адвоката ОСОБА_6 щодо визнання протоколу обшуку автомобіля від 10.06.2020 недопустимим доказом через його виготовлення друкованим текстом, що виключає його виготовлення на місці обшуку, суд відкидає, оскільки чинний КПК України не містить заборони щодо виготовлення протоколу друкованим текстом, а також, відповідно до ч. 1 ст. 106 КПК України, складення протоколу допускається під час проведення слідчої дії або безпосередньо після її закінчення.

Відсутність у вступній частині протоколу повних анкетних даних оперативних працівників СБУ, які приймали участь у слідчій дії, а також осіб, які здійснювали відеозапис, не зазначення технічних характеристик, індивідуальних заводських номерів відеокамери та технічних носіїв інформації; відсутність у протоколі інформації про те, що перед його підписанням відеозапис фіксування цієї слідчої дії надавався для ознайомлення всім її учасникам, на думку суду, не є істотними, такими, що впливають на права людини та основоположні свободи та могли, зокрема, призвести до порушення права на захист.

Щодо відсутності на карті пам`яті, долученій до протоколу, відеозапису вказаної слідчої дії, суд виходить з наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що згідно з протоколом невідкладного обшуку транспортного засобу від 10.06.2020, хід обшуку фіксувався відеокамерою «Panasonic hc-V760».

Таким чином, у даному кримінальному провадженні відсутні підстави стверджувати про порушення слідчим вимог ч. 1 ст. 107, ч. 10 ст. 236 КПК України.

Законність проведеної слідчої дії була предметом судового контролю на стадії досудового розслідування. За таких обставин, сама по собі відсутність на карті пам`яті, долученій до протоколу, відеозапису вказаної слідчої дії, не може бути підставою для визнання доказів, отриманих під час обшуку, недопустимими.

З урахуванням викладеного, клопотання адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 щодо визнання недопустимим доказом протоколу невідкладного обшуку транспортного засобу «Тойота Авенсіс», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та доказів, які є похідними від цього протоколу, задоволенню не підлягають.

Мотиви призначення покарання.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання серед передбачених за скоєний злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження скоєння нею нових злочинів.

Суд звертає увагу, що кримінальні правопорушення були вчинені ОСОБА_4 з прямим умислом, з корисливим мотивом, з метою збагачення, та відносяться до тяжкого злочину та кримінального проступку.

Судом також врахованообставини вчинення кримінальних правопорушень, те, що вони утворюють сукупність, роль обвинуваченого як підбурювача у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, причини, внаслідок яких правопорушення не були доведені до кінця, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, вважається корупційним, згідно з приміткою до ст. 45 КК України. У зв`язку з цим, при визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує визначену у ч. 1 ст. 75 КК України та ч. 1 ст. 69 КК України заборону звільнення від відбування покарання з випробуванням та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом за корупційні кримінальні правопорушення.

Виходячи з основних засад призначення покарання, майнового стану обвинуваченого, розміру та способу одержаної ним неправомірної вигоди, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_4 та досягнення мети справедливості кримінального провадження слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі у розмірі, наближеному до мінімального, визначеному санкцією ч. 3 ст. 369 КК України.

Враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим корупційного злочину, а також вчинення правопорушення з корисливих спонукань, суд вважає за необхідне ОСОБА_4 призначити передбачене ч. 3 ст. 369 КК України додаткове покарання у виді конфіскації всього належного йому майна на праві власності.

Встановлене судом кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 369 КК України ОСОБА_4 вчинив обіймаючи посаду начальника сектору кримінальної поліції Хорошівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, що є несумісним із відповідним статусом.

Тобто обвинувачений вчинив злочин, обіймаючи керівну посаду в правоохоронному органі, що є несумісним із відповідним статусом та не відповідає меті присвоєння спеціального звання.

За таких обставин, враховуючи характер кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, у відповідності до ч. 2 ст. 55 КК України, суд вважає за необхідне призначити додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах на строк три роки, а такожпозбавити спеціального звання «старший лейтенант поліції».

На думку суду, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, необхідно призначити покарання у виді обмеження волі у мінімальному розмірі, визначеному санкцією цієї статті.

Водночас ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України з наступних підстав.

На момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (у редакції Закону України від 22.11.2018 № 2617-VIII), санкція передбачала покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років. За таких обставин, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, згідно з класифікацією кримінальних правопорушень, визначеною ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

Частиною 5 ст. 74 КК України передбачено, що особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі…

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років (ч. 2 ст. 49 КК України).

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у ч. ч. 1, 2 цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч. 3 ст. 49 КК України).

Матеріали провадження не містять доказів того, що строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, зупинявся чи переривався.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України не належить до злочинів проти основ національної безпеки України, проти миру та безпеки людства, перелік яких визначено в ч. 5 ст. 49 КК України. Тобто законодавча заборона звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на обвинуваченого не поширюється.

Під час судового розгляду, суд, на виконання приписів ч. 2 ст. 286 КПК України, роз`яснив обвинуваченому право на звільнення від кримінальної відповідальності, а також відповідно до ч. 3 цієї статті суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яким він скористався, а тому відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України кримінальне провадження було продовжено судом в загальному порядку.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 09 квітня 2019 року у справі № 760/18016/15-к, якщо обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження продовжується у повному обсязі в загальному порядку. У цьому разі, якщо обвинувачений визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України може звільнити від нього засудженого.

Враховуючи, що строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (у редакції Закону України від 22.11.2018 № 2617-VIII) закінчився, вказане кримінальне правопорушення не входить до переліку злочинів, який міститься у ч. 5 ст. 49 КК України, до яких давність не застосовується - суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

У зв`язку із застосуванням спеціальної конфіскації та призначенням додаткового покарання у виді конфіскації майна, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.06.2020, на грошові кошти в загальній сумі 10300 (десять тисяч триста) гривень, мобільний телефон чорного кольору марки «Iphone» в синьому чохлі - залишити в силі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.09.2020, на 1/3 квартири АДРЕСА_6 , власником якої є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також підлягає залишенню в силі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.06.2020 на блокнот чорного кольору із рукописними записами, підлягає скасуванню.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

Враховуючи належну процесуальну поведінку запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Керуючись ст. ст. 100, 369-371, 374, 395, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк три роки, з конфіскацією всього належного йому майна на праві власності.

На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_4 спеціального звання «старший лейтенант поліції».

Початок строку відбування ОСОБА_4 основного покарання у виді позбавлення волі обчислювати з моменту його фактичного затримання для доставлення в установу відбування покарання.

Строк додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органахобчислювати з моменту відбуття основного покарання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 до строку відбування покарання за цим вироком один день його попереднього ув`язнення, 09 червня 2020 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Згідно з ч. 7 ст. 72 КК України в строк покарання ОСОБА_4 зарахувати строк перебування його під цілодобовим домашнім арештом з 19.06.2020 до 29.07.2020 з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Долю речових доказів вирішити наступним чином:

-до грошових коштів на загальну суму 10300 (десять тисяч триста) грн, а саме: двадцять купюр номіналом по 500 (п`ятсот) гривень: ЛА9189655, ЛИ7375094, ВЕ1465798, ФЖ1325438, ЛВ6820660, ЗЗ1981415, МБ6248184, ЛВ1340462, УГ2048018, УД5847981, МБ4170001, ВА8547350, СИ1733997, ЛЗ9585191, ВЕ6125628, ФД4555337, ГК2808252, ФЖ1765727, МБ7554233, ВД4736826, по одній купюрі купюрами номіналом 200 (двісті) гривень ТД8085916, та номіналом 100 (сто) гривень УР1388016; мобільного телефону чорного кольору марки «Iphone» в синьому чохлі - застосувати спеціальну конфіскацію шляхом їх примусового безоплатного вилучення у власність держави;

-повернуті ОСОБА_4 , згідно з розпискою від 29.06.2020, сумку чорного кольору, годинник сріблястого кольору «Royal» з залізним ремінцем, паспорт громадянина України НОМЕР_7 , купюру номіналом 200 грн серії ТА 1480148, посвідчення водія серії НОМЕР_6 , посвідчення НОМЕР_8 , службове посвідчення НОМЕР_9 від 29.01.2020, банківську картку «ПРИВАТ БАНК» № НОМЕР_3 , спеціальний жетон № 0071074, який знаходиться в чорній шкіряній обкладинці, картку замінник Ш № 1 № 110, дві картки замінники № НОМЕР_5 , - залишити останньому;

-зразок хімічної речовини «Промінь-1» - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-дві купюри номіналом 50 грн та 10 грн, які поміщено до спецпакету ДБР В1007384 - конфіскувати в дохід держави;

-блокнот чорного кольору із рукописними записами - повернути ОСОБА_4 .

У зв`язку із застосуванням спеціальної конфіскації, а також із призначенням додаткового покарання у виді конфіскації майна:

- арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.06.2020, на грошові кошти в загальній сумі 10300 (десять тисяч триста) гривень, а саме 20 купюр номіналом по 500 (п`ятсот) гривень: ЛА9189655, ЛИ7375094, ВЕ1465798, ФЖ1325438, ЛВ6820660, ЗЗ1981415, МБ6248184, ЛВ1340462, УГ2048018, УД5847981, МБ4170001, ВА8547350, СИ1733997, ЛЗ9585191, ВЕ6125628, ФД4555337, ГК2808252, ФЖ1765727, МБ7554233, ВД4736826, а також купюри номіналом 200 (двісті) гривень ТД8085916, та номіналом 100 (сто) гривень УР1388016, мобільний телефон чорного кольору марки «Iphone» в синьому чохлі - залишити в силі;

- арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.09.2020, на 1/3 квартири АДРЕСА_6 , власником якої є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити в силі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.06.2020 на блокнот чорного кольору із рукописними записами - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судово-технічної експертизи в розмірі 980,70 грн;судової комп`ютерно-технічної експертизи в розмірі 980,70 грн;експертизи матеріалів, речовин та виробів в розмірі 980,70 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасникам судового провадження вручити повний текст вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1