справа № 361/9548/24
провадження № 1-кс/361/1924/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0001498 від 02.06.2024,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2024 адвокат ОСОБА_4 , яка представляє інтереси ОСОБА_5 звернулась до Броварського міськрайонного суду Київської області із скаргою в порядку ст. 303 КПК України, про скасування повідомлення про підозру від 01.07.2024 у кримінальному провадженні № 0001498 від 02.06.2024.

Скарга обґрунтована тим, що вказане повідомлення про підозру підлягає скасуванню через: істотні порушення КПК України, оскільки повідомлення про підозру було вручена ОСОБА_5 без участі захисника чим було грубо порушено право особи на захист, також вказана підозра є необґрунтованою, заснованою на припущеннях та такою, що не підтверджується вагомим доказами.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримала заявлену скаргу з наведених у ній підстав та просила її задовольнити. Додатково захисник пояснила, що підозра була погоджена неналежним суб`єктом, оскільки ОСОБА_5 є військовослужбовцем, то погоджувати йому підозру повинен був прокурор спеціалізованої прокуратури у сфері оборони.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила. Вказала, що зібраних органом досудового розслідування доказів було достатньо для пред`явлення підозри ОСОБА_5 . Прокурор зауважила, що слідчий суддя на цій стадії досудового розслідування не може давати оцінку доказам, оскільки це здійснюється лише судом під час судового розгляду. Також прокурор пояснила, що в цьому кримінальному провадженні участь захисника не є обов`язковою, а КПК України не забороняє погодження підозри військовослужбовцю прокурором не спеціалізованої прокуратури у сфері оборони. З цих підстав просила відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши скаржника та прокурора, проаналізувавши матеріали скарги та дослідивши долучені до неї докази, суд констатує таке.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні серед іншого також може бути оскаржено - повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.10 ч.1ст.303 КПК.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст.278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276, зміст повідомлення про підозру ст.277 вказаного кодексу.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вказаних вище процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно зі ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Уразі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України).

Системний аналіз зазначених положень КПК України дає підстави для висновку, що під час розгляду скарг на повідомлення про підозру предметом перевірки слідчого судді є: питання дотримання вимог щодо змісту повідомлення про підозру; процесуальний порядок вручення повідомлення про підозру; питання дотримання стандарту достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Cтандарт «достатніх підстав (доказів)» для мети повідомлення особі про підозру є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри», адже останній відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України використовується для обґрунтування необхідності значно серйознішого обмеження прав, свобод і законних інтересів людини через, зокрема, застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відтак, для цілей повідомлення особі про підозру такий стандарт передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування до висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

Факти, що підтверджують наявність достатніх доказів для підозри, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт «достатніх підстав (доказів)» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для здійснення повідомлення про підозру.

Слідчий суддя звертає увагу, що в ході розгляду скарг на повідомлення про підозру не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності в особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною, а зібрані у кримінальному провадженні на день складення повідомлення про підозру докази були достатніми для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

На стадії досудового розслідування оцінка наявних в матеріалах кримінального провадження доказів здійснюється не в рамках оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а в контексті визначення вірогідності та достатності підстав причетності особи до вчинення кримінального правопорушення. Саме при розгляді кримінального провадження по суті суд, відповідно до положень ст. 94 КПК України, дослідивши всі обставини, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку може прийняти рішення щодо стадії кримінального правопорушення, за наявності підстав, встановити наявність чи відсутність в діях особи складу кримінального правопорушення, а також правильність кваліфікації інкримінованих особі діянь.

Отже, на цьому етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, наявність чи відсутність в діях підозрюваного складу того чи іншого кримінального правопорушення, а також правильність визначеної слідством кваліфікації таких дій, так як такі висновки опосередковано пов`язані з питанням винуватості особи у вчиненні злочину. Крім того, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, їх кваліфікація та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час досудового розслідування.

Судом встановлено, що в провадженні Броварського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0001498 від 02.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

01.07.2024 слідчим слідчого відділу Броварського РУП ГУНП в Київській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Таке повідомлення погоджено прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 .

Суд зауважує, що непереконливими є доводи захисника про погодження підозри ОСОБА_5 у зв`язку з несенням ним військової служби неналежним суб`єктом, а саме прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області, оскільки ст.277 КПК України не визначає, яким самим прокурором повинно здійснюватися процесуальне керівництво в таких випадках. Більш того, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України належить до категорії злочинів проти власності, а не до військових злочинів. При вирішенні питання про законність/незаконність підозри суд керується кримінально процесуальним законодавством, натомість Наказ Офісу Генерального Прокурора №130 від 17.05.2024, регулює організацію діяльності спеціалізованих прокуратур в сфері оборони та є визначальним для розподілу функцій в системі прокуратури.

За своїм змістом повідомлена ОСОБА_5 01 липня 2024 року підозра повністю відповідає вимогам ст.277 КПК і містить всі формально необхідні відомості.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази наявні в матеріалах кримінального провадження є такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з причетністю його до інкримінованого кримінального правопорушення.

Повідомлена ОСОБА_5 підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту «достатніх доказів» тією мірою, щоб виправдати розслідування кримінального провадження.

Разом з тим, суд відхиляє доводи захисника, що повідомлення про підозру необхідно скасувати, оскільки участь захисника під час повідомлення про підозру не забезпечена. Відповідно до ст. 49 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо: відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника; підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно; слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його. Так, ст. 52 КПК України передбачені випадки обов`язкової участі захисника у кримінальному провадженні. З досліджених документів не встановлено, що у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0001498 від 02.06.2024 необхідне обов`язкове залучення захисника, клопотання підозрюваного про надання йому захисника відсутні. Тому, слідчий суддя в діях слідчого під час здійснення повідомлення про підозру, не вбачає порушень вимог кримінального процесуального законодавства.

З наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про те, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 01.07.2024 у кримінальному провадженні № 0001498 від 02.06.2024 органом досудового розслідування було дотримано вимоги ст.276-278 КПК України, тому подана скарга задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0001498 від 02.06.2024.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено о 11 год. 30 хв. 04 жовтня 2024 року в залі Броварського міськрайонного суду Київської області.

Слідчій суддя ОСОБА_1