печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , яка подана в порядку статті 206 КПК України,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , яка подана в порядку ст. 206 КПК України, у кримінальному провадженні № 0000980 від 29.092023, у якій особа, що подала скаргу, просить зобов`язати слідчого ГСУ Служби безпеки України ОСОБА_5 або інших уповноважених осіб у кримінальному провадженні № 0000980 від 29.092023, надати дозвіл на побачення дружині з підозрюваним, який утримується у ВЗДС Служби безпеки України.

У судове засідання особа, яка звернулася зі скаргою, не з`явилася, про місце і час розгляду провадження повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомлено.

У судове засідання представник ГСУ Служби безпеки України не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки суду не повідомлено.

Згідно з частиною четвертої статті 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону, враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим постановити рішення по суті скарги у відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для постановлення відповідного процесуального рішення, дійшов такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Положеннями статті 206 КПК України забезпечується процесуальний механізм звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому статтею 208 КПК України, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Установлено, що підозрюваний ОСОБА_3 утримується під вартою на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, тобто на законних підставах, що вказує на дотримання органом досудового розслідування прав особа, яка тримається під вартою, в розумінні ст. 206 КПК, на яку посилається адвокат підозрюваного ОСОБА_4 .

Щодо зобов`язання слідчого ГСУ Служби безпеки України ОСОБА_5 або інших уповноважених осіб у кримінальному провадженні № 0000980 від 29.092023, надати дозвіл на побачення дружині з підозрюваним, який утримується у ВЗДС Служби безпеки України, то слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Частиною третьою статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» встановлено, що тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про попереднє ув`язнення» побачення з родичами або іншими особами може надавати взятим під варту адміністрація місця попереднього ув`язнення лише з письмового дозволу слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження, не менше трьох разів на місяць. Тривалість побачення встановлюється від однієї до чотирьох годин.

За таких підстав, скарга є безпідставною, оскільки не ґрунтується на вимогах закону, тому в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 24, 202, 206, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , яка подана в порядку статті 206 КПК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1