Єдиний унікальний номер 448/1211/24
Провадження № 1-кс/448/241/24
У Х В А Л А

08.08.2024 м.Мостиська

Слідчий суддя Мостиського районного суду Львівської області - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні за № 0000183 від 04 липня 2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України,

учасники справи - не з`явилися

перебуваючи в нарадчій кімнаті, постановив ухвалу про наступне:

І. Суть питання, що вирішується

1. ОСОБА_3 звернулася до слідчої судді з клопотанням про скасування арешту автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ключами до замка запалювання та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , який накладений на підставі ухвали слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області ОСОБА_4 від 08.07.2024 у справі ЄУН 448/1211/24.

2. В обґрунтування клопотання покликається на те, що відповідно до інформації наданої начальником Сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 станом на 24.07.2024 року автомобіль «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_1 не перебуває у міжнародному розшуку.

ІІ. Позиція осіб, які беруть участь у справі

3. В судове засідання власник майна не з`явилася, у поданому нею клопотанні просить розгляд справу про скасування арешту проводити без її участі.

4. В судове засідання старший слідчий СВ ВнП № 1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 не з`явився, подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти скасування арешту у зв`язку з тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що вказаний транспортний засіб в розшуку не перебуває у міжнародному розшуку, у зв`язку з чим немає необхідності у заходах забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна. Просить розгляд клопотання про скасування арешту у кримінальному провадженні проводити без його участі.

ІІІ. Встановлені слідчим суддею обставини

5. Ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 08.07.2024 у кримінальному провадженні №0000183 від 04.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, накладений арешт на автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ключами до замка запалювання та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником яких згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється громадянка ОСОБА_3 , жителька АДРЕСА_1 .

6. З відповіді Сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП у Львівській області від 24.07.2024 вбачається, що станом на 24.07.2024 автомобіль «Mitsubishi Lancer» VIN: НОМЕР_3 д.н.з. НОМЕР_1 не перебуває у міжнародному розшуку, яка долучена до матеріалів справи.

7. Згідно ст.172 КПК України, неприбуття в судове засідання слідчого, власника та користувача майна не перешкоджає розгляду клопотання.

8. Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до частини першої статті 107 КПК.

ІV. Мотиви з яких виходить слідчий суддя і положення закону, якими він керується

9. У відповідності до ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів кримінального провадження.

10. Згідно зі ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

11. Зокрема, згідно із ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

12. Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

13. У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

14. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

15. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

16. Положеннями ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

17. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

18. Суд наголошує, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див. наприклад пункт 53 рішення Європейського Суду у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

19. Таким чином, право мирно володіти своїм майном не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

20. Дійсно в кримінальному проваджені арешт допускається в тому числі і з метою забезпечення збереження речових доказів.

21. В даному випадку, як накладення арешту майна, так і процедура його зняття передбачені положеннями статей 170-174 КПК і мають відповідну юридичну основу в національному праві, що свідчить про законність втручання у право на мирне володіння майном.

22. Тому досліджуючи питання щодо обґрунтованості заявленого клопотання Суд звертається до оцінки «справедливого балансу» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи.

23. Зокрема, по справі метою арешту було збереження майна, як речового доказу.

24. Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів часників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

25. У відповідності до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, вмотивованим та обґрунтованим.

V. Висновок слідчого судді

26. Враховуючи наведені норми та з урахуванням того, що арешт на майно у даному випадку був накладений з метою збереження речових доказів та для можливості проведення ряду необхідних слідчих дій, які важливі для з`ясування обставин кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження, необхідні слідчі (розшукові) дії щодо майна, як є речовими доказами в зазначеному кримінальному провадженні - проведені.

27. Враховуючи також те, що надійшла відповідь із Сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП у Львівській області, в якій вказано, що станом на 24.07.2024 автомобіль марки «Mitsubishi Lancer» VIN: НОМЕР_3 д.н.з. НОМЕР_1 не перебуває у міжнародному розшуку, слідчий суддя вважає, що потреба в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту відпала.

28. З огляду на вищевказане, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

29. Відповідно до статті 169 КПК України скасування арешту є підставою для повернення вилученого майна особі, у якої воно вилучено.

Керуючись ст.ст.107, 174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

1. Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.

2. Скасувати арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області по справі № 448/1211/24 від 08.07.2024 на автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 з ключами до замка запалювання та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 13.08.2024.

Суддя ОСОБА_7