Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7292/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/492/24
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 13.08.2024 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваної

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки смт. Веселе, Веселівського району Запорізької області, одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08 жовтня 2024 року включно, із визначенням розміру застави у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп.,

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби за адресою: АДРЕСА_2 , або особисте зобов`язання. В разі відмови в застосуванні домашнього арешту чи особистого зобов`язання зменшити розмір застави до мінімального. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Вказує, що слідчім суддею не враховано стан здоров`я ОСОБА_7 , те, що остання одружена та має постійне місце проживання. Вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту чи особистого зобов`язання повністю забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчийСУ ГУНП в Житомирській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обгрунтування клопотання слідчий послався на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002222 від 18.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимою за вчинення завідомо неправдивого повідомлення про загрозу безпеці громадян, під час іспитового строку знову підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, у достовірно не встановлені слідством день, час та місці у ОСОБА_7 винник злочинний умисел, спрямований на порушення громадської безпеки шляхом завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху супермаркета «ОЛДІ» по АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що на території України діють умови воєнного стану, 10.08.2024 перебуваючи за місцем роботи ПП «Бісквітомілк», що по АДРЕСА_4 , використовуючи свій мобільний телефон марки Хіаомі Redmi Note 13 Pro IMEI НОМЕР_1 з абонентським номером телефона НОМЕР_2 , діючи умисно, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поширена нею інформація є неправдивою та розуміючи, що таке повідомлення створить обстановку страху у населення, а також порушить громадську безпеку, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, надіслала коротке текстове повідомлення на офіційний номер телефона адміністрації будівельного супермаркету «ОЛДІ» НОМЕР_3 із завідомо неправдивою інформацією про замінування приміщення будівельного супермаркету, що призвело до дезорганізації функціонування будівельного супермаркету «ОЛДІ» та інших торгівельно-розважальних закладів, розташованих у вказаному приміщенні, та безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення.

За результатами перевірки спеціальними службами приміщення будівельного супермаркету «ОЛДІ», що по вул. Грушевського, 5 в м. Житомир повідомлення ОСОБА_7 про замінування є неправдивим, а будь-яких вибухових пристроїв, вибухонебезпечних предметів та речовин не виявлено.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України.

11.08.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України

Слідчий вважав, що оскільки ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким, раніше судима вироком Печерського районного суду м.Києва від 22.09.2023 року за аналогічний злочин до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки та на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, більш м`який запобіжний захід не забезпечить її належної процесуальної поведінки, а тому просив застосувати до останньої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_8 та підозрюваної ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України, підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого та іншими матеріалами кримінального провадження.

Отже, посилання захисника на необґрунтованість підозри є безпідставними.

Також, слідчим суддею враховано особу підозрюваної ОСОБА_7 яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, має зареєстроване місце проживання, а також доведеність прокурором високого ступеню ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, який буде достатнім для забезпечення її належної процесуальної поведінки, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Так, ризик можливого переховування обґрунтований тим, що під тяжкістю можливого покарання підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик можливого впливу на свідків чи інших учасників в даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 може вчиняти спроби спілкуватися із співучасниками, у тому числі дистанційно, та повідомляти останнім про докази, які перебувають у розпорядженні органів слідства, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 може знищити чи приховати речі, які ще не віднайдені органом досудового розслідування, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, враховуючи, що вона раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин.

За таких обставин, колегія суддів повністю погоджується з висновками слідчого судді про те, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , даних про особу останньої, та доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не здатен забезпечити її належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.

Таким чином, доводи апелянта про те, що прокурором не доведено ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_7 може бути застосований більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту чи особистого зобов`язання, або зменшено розмір застави, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання та апеляційним судом не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваної своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваної в разі застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу і в апеляційній скарзі. Також колегія суддів не вбачає підстав для зменшення розміру застави, який слідчім суддею застосовано в межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, з урахуванням тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення та особи ОСОБА_7 .

Доводи апелянта про те, що підозрювана ОСОБА_7 має місце реєстрації та міцні соціальні зв`язки, одружена, має певні хронічні хвороби, на думку апеляційного суду, не свідчить про відсутність чи зменшення встановлених ризиків.

Крім того, слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого вже було надано оцінку вказаним доводам.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 13.08.2024 року, якою застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08 жовтня 2024 року включно, із визначенням розміру застави у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп.- без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :