ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1468/24 Справа № 183/150/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2024 року про відмову у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність прокурора щодо не закриття кримінального провадження та не зняття арешту майна у кримінальному провадженні № 0000041 від 17 березня 2021 року за ознаками частини 3 статті 28 частини 3 статті 364, частини 3 статті 28 частини 3 статті 368 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Луганської обласної прокуратури, що полягає в незакритті кримінального провадження № 0000041 від 17 березня 2021 року.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що чинним Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) не визначено строк прийняття постанови про закриття кримінального провадження.

Чинним КПК не передбачено повноважень прокурора на зняття арешту з майна, як і строку оскарження відповідної бездіяльності.

Отже, враховуючи наведенні вище положення КПК та з огляду на те, що ч. 1 ст. 303 КПК, якими встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які оскаржуються під час досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що за таких обставин вирішення вимог скарги адвоката ОСОБА_6 не відноситься до компетенції слідчого судді та не є предметом оскарження слідчому судді під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат просить скасувати ухвали слідчого судді та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Зазначає, що в задоволенні його клопотання про відмову у закритті кримінального провадження було відмовлено у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 не має статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні. Адвокат не згоден з таким твердженням прокурора і посилається на висновок науково-правової експертизи щодо доктринального тлумачення та застосування окремих норм і положень законодавства України від 11 червня 2024 року, який зроблений за заявою ОСОБА_7 Інститутом держави і права імені В. М. Корецького НАН України, за змістом якого ОСОБА_7 є підозрюваним у даному кримінальному провадженні. Вважає, що строк досудового розслідування закінчився у даному кримінальному провадженні, тому є бездіяльність прокурора щодо незакриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), тобто прийняти рішення протягом двох місяців, що він не зробив, а тому така бездіяльність, на думку апелянта, може бути оскаржена в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК.

Позиції учасників судового провадження.

Учасники апеляційного провадження, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду, до суду не з`явились, що не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК без їх участі.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону слідчий суддя дотримався у повному обсязі та дійшов до правильного висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою, з яким погоджується і апеляційний суд, з огляду на наступне.

Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування визначені ч. 1 ст. 303 КПК. Вказане положення кримінального процесуального закону містить одинадцять різних видів процесуальних рішень або форм бездіяльності, яка може бути оскаржена особою.

Тобто, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені не будь-які процесуальні рішення слідчого та/або прокурора, а лише визначені положеннями ст. 303 КПК.

Положеннями ст. 24 КПК встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому КПК.

Згідно з положеннями ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано § 2 глави 26 КПК.

Відповідно до положень п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Як слідує з матеріалів провадження, оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження в якій представник ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 просив визнати протиправною бездіяльність прокурора Луганської обласної прокуратури щодо не закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків досудового розслідування та зобов`язати прокурора Луганської обласної прокуратури вчинити дію, передбачену п. 1 ч. 2 ст. 283 КПК - закрити кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 17 березня 2021 року за № 0000041 відносно ОСОБА_7 та інших, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК - в зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, та зняти арешт з майна ОСОБА_7 , накладений постановою старшого слідчого СВ прокуратури Луганської області від 01 березня 2012 року.

За приписами ч. 2 ст. 283 КПК, яка визначає форми закінчення досудового розслідування, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Разом з тим, з положень частини 4 ст. 284 КПК убачається, що прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження, у тому числі щодо підозрюваного, з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим або п`ятим цієї частини.

Системне ж тлумачення кримінальних процесуальних норм, передбачених статтями 283, 284 КПК, свідчить, що право обрати ту чи іншу форму закінчення досудового розслідування належить до виключних повноважень прокурора в кримінальному провадженні, а його реалізація відбувається у формі прийняття ним відповідного процесуального рішення.

Таким чином, у випадку ухвалення рішення, про яке просить представник, а саме про зобов`язання прокурора вчинити процесуальну дію, передбачену п. 1 ч. 2 ст. 283 КПК, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, слідчий суддя вийшов би за межі своїх процесуальних повноважень щодо розгляду скарги на бездіяльність прокурора, які визначені положеннями ст. 307 КПК, та втрутився б у дискреційні повноваження прокурора, визначені положеннями ст. 283 КПК, а тому постановив би рішення, яке не передбачене кримінальним процесуальним законом.

Аналогічна правова позиція, сформульована в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постановах від 18 липня 2023 року у справі № 757/17760/22-к, від 29 серпня 2022 року у справі № 757/61433/21-к, від 05 липня 2022 року у справі № 757/27041/21, від 30 листопада 2022 року у справі № 761/13804/22.

З матеріалів провадження слідує, що скаржник просив скасувати (зняти) арешт з майна, у зв`язку з наявністю, на його думку, підстав для закриття кримінального провадження і в подальшому просив скасувати арешт майна, шляхом подання скарги на бездіяльність прокурора в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов обґрунтованого рішення з належним виконанням вимог кримінального процесуального закону про відмову у відкритті провадження, яке не перешкоджає ОСОБА_7 та його представнику ОСОБА_6 за наявності відповідних правових підстав звернутись з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відмова слідчого судді у відкритті провадження у зв`язку із оскарженням рішення слідчого, оскарження якого законом не передбачене, не є свідченням обмеження доступу до правосуддя та з огляду на положення, передбачені ч. 6 ст. 9 КПК, не свідчить про порушення загальних засад кримінального провадження, оскільки рішення слідчого судді постановлено в межах його повноважень, передбачених КПК, якими також чітко врегульовано порядок їх оскарження.

Враховуючи наведене, слідчий суддя, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою представника, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Таким чином, за результатом перевірки доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_6 щодо оскарження вищезазначеного судового рішення слідчого судді, колегія суддів не встановила підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись статтями 303, 304, 307, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2024 року про відмову у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність прокурора щодо не закриття кримінального провадження та не зняття арешту майна у кримінальному провадженні № 0000041 від 17 березня 2021 року за ознаками частини 3 статті 28 частини 3 статті 364, частини 3 статті 28 частини 3 статті 368 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4