Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9515/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/627/24
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15 жовтня 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_6 ,-

встановила:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15 жовтня 2024 року задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_6 строком до 15 грудня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло цілодобово, з продовженням дії покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України до 15 грудня 2024 року.

Слідчий суддя прийшов до висновку про доведеність стороною обвинувачення доказів обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч.3 ст.368 КК України, наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.1,2,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених п.1,3, 4 ч.5 ст.194 КПК України.

Зазначає, що наразі відносно ОСОБА_6 відсутні будь-які прямі докази вчинення ним інкримінованого йому злочину, а всі доводи слідства базуються лише на припущеннях.

Вважає, що при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу судом першої інстанції у відповідності до ст. 178 КПК України не було належним чином враховано та надано оцінку наступним обставинам, що характеризують ОСОБА_6 : відсутність судимостей; наявність сім`ї; наявність постійного місця проживання; працевлаштування - працює в Житомирському агротехнічному фаховому коледжі завідувачем навчальною практикою та працевлаштування Житомирського агротехнічного фахового коледжу; не притягувався до адміністративної відповідальності. Перебування ОСОБА_6 під цілодобовим домашнім арештом унеможливлює здійснення ним трудової діяльності і відповідно отримання коштів для свого утримання, а також утримання своєї сім`ї.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу статей 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27 ч.3 ст.368 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, наведеними в судовому рішенні, що спростовує твердження захисту про необґрунтованість підозри.

Слідчим суддею були встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, однак апеляційний суд вважає, що слідчий суддя не навів переконливих обґрунтувань про необхідність продовження саме цілодобового арешту та неможливість застосування домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_6 , в певний період доби, відповідно до приписів ст. 181 КПК України.

Між тим, згідно даних, якими володіє суд, підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної або кримінальної відповідальності не притягувався, працює, навчається у ВУЗІ, має сім`ю, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.

Даних про те, що ОСОБА_6 порушував покладені на нього процесуальні обов`язки під час дії цілодобового домашнього арешту не встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що дані матеріалів провадження вказують на можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби, що наддасть йому змогу працювати та утримувати себе та сім`ю.

Разом з тим, апеляційний суд вважає недостатнім застосування найбільш м`якого запобіжного заходу, про який просить у апеляційній скарзі захисник, а саме особистого зобов`язання, оскільки застосування такого запобіжного заходу на даній стадії не зможе гарантувати дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків та є неспівмірним з встановленими ризиками зважаючи на підозру у вчиненні тяжкого злочину, суворістю передбаченого за санкцією покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів визнає доводи апеляційної скарги частково обґрунтованими, а відтак вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, в частині що стосується дії в часі заборони залишати житло, застосувавши щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у визначений період доби, а саме: з 22.00 год до 06.00 год.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 -задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15 жовтня 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до 15 грудня 2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 - скасувати в частині, що стосується дії в часі заборони залишати житло.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою заборонити ОСОБА_6 залишати визначене житло з 22 год. до 06.00 год. наступного дня.

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: