Справа № 309/102/24
Провадження № 1-кп/309/3/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (внесеного до ЄРДР за зареєстрованим №0000222 від 18.08.2023) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Драгово, Хустського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, раніше не судимою, майстра лісу Драгівського лісництва ДП «Хустське ЛДГ» філія ліси України,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 17.08.2023 біля 17 год. 00 хв., перебуваючи поблизу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, затіяв сварку з потерпілим ОСОБА_5 ,в ході якої кулаком правої руки наніс удар в ліву сторону обличчя потерпілого ОСОБА_5 , а також декілька ударів кулаками рук по обличчю та голові останнього.

Після цього, на відстані 100 м від магазину «У Бойсака», в бік с.Драгово, перед мостом, ОСОБА_3 продовжив вчиняти протиправні дії щодо ОСОБА_5 , зокрема наніс йому декілька ударів в область голови, чим спричинив останньому тілесну ушкодження у виді синців, саден, які потягли за собою розлад здоров`я не більше 6 днів, та кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, а також тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струсу головного мозку, травматичного САКУ, лінійного перелому кісток носу, лінійного перелому передньої стійки лівого гайморового синуса, вторинного лівобічного гематосинуса, екстра краніальної гематоми підшкірної жирової клітковини лобної ділянки зліва, які потягли за собою розлад здоров`я більлше 6 днів, але менше 21 дня, і кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тим самим вчинивши дії, передбачені частиною 2 статті 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, не визнав, суду пояснив, що того дня він прийшов з роботи, зайшов у магазин-бар та випив пиво. Там сиділи Красілинці. Потерпілий почав приставати до нього, просив дрова. Він відповів, що не можна, бо зараз іде перевірка. ОСОБА_5 почав нецензурно висловлюватися, курити йому в лице і негарно говорити про його маму. Він вдарив ОСОБА_5 в лице долонею і почалася бійка. В ході бійки вони перевернулися, був момент коли він знаходився зверху на ОСОБА_5 і може його вдарив. ОСОБА_8 та інші розірвали їх. Бійка тривала до 5 хв. Карсілинці пішли, він допив пиво і коли йшов додому, то ОСОБА_9 були на мості з рейками. ОСОБА_5 налетів на нього і хотів бити. Знову почалася бійка. Батько ОСОБА_9 вдарив його «костилем» і він відштовхнув його. Знову їх розірвали. Тривала ця бійка десь до 10 хв. Побої він не знімав. В ході бійки були нормальні обоюдні удари. Ствердив, що після бійки слідів ушкоджень на ОСОБА_5 не було.

Не зважаючи на не визнання своє вини, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, повністю підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 17.08.2023 року десь під вечір, він прийшов у бар і взяв собі пиво. Після того як випив пива, він зробив зауваження ОСОБА_3 щодо заготівлі дров, сказав, що виставить фото в інтернет. Він був випивший та сів на стільчик, а ОСОБА_3 , який теж був у стані алкогольного сп`яніння, підійшов ззаду та вдарив його в лице кулаком в біля ока. Почалася бійка, в ході якої ОСОБА_3 бив його головою об асфальт. Потім їх розірвали. Його батько пішов додому, а він сів неподалік від дому на мості і почав чекати ОСОБА_3 . Коли підійшов ОСОБА_3 , то спитав його навіщо той його бив. Після чого ОСОБА_3 знову почав бити його головою об асфальт. Підбіг його батько і щоб припинити бійку вдарив ОСОБА_3 палицею по спині. Під час обидвох бійок він міг наносити удари ОСОБА_3 . захищаючись, однак в обох випадках розпочинав бійку ОСОБА_3 . Після того як він прийшов додому, то жінка викликала поліцію, а він знепритомнів, його повезли в лікарню де і прийшов до тями. Ніякого відшкодування шкоди ОСОБА_3 йому не пропонував і навіть не вибачився. Також ствердив, що на мості біля нього не було ніяких штахетниць.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , який є батьком потерпілого ОСОБА_5 , суду пояснив, що 17.08 він прийшов у бар на пиво. Там були також ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , які сиділи і пили. Потім вони вийшли закурити, а син ОСОБА_5 вийшов за ними, про що вони говорили не знає. Потім син повернувся і взяв пиво, а ОСОБА_3 зайшов і не сідаючи, підійшов до сина та вдарив його кулаком у лице. Син впав, а ОСОБА_3 сів на нього та почав його бити. ОСОБА_8 спочатку не давав їх розібрати, а потім сказав «Хватить» і їх розібрали. Він сказав сину йти додому. Через деякий час між ОСОБА_3 та сином знову був конфлікт уже на мості. Як почався другий конфлікт він не бачив, лише побачив, що ОСОБА_3 знову зверху сидить на ОСОБА_5 та б`є його. Він підійшов до ОСОБА_3 і щоб припинити конфлікт штовхнув його палкою. Потім підійшли два хлопці і розібрали їх. Він забрав сина до себе додому та вимив від крові. Прийшла невістка і забрала ОСОБА_5 додому, там йому стало погано, викликали швидку та повезли у лікарню. Ствердив, що ніяких штахетниць на мості біля його сина не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , який працює майстром лісу Драгівського лісництва, суду пояснив, що він прийшов після роботи випити пива. Там були Красілинці та підійшов ОСОБА_11 . ОСОБА_5 почав говорити за дрова і сказав, що збере собі дрова, вони з ОСОБА_3 сказали, що не можна. Зайшли всередину і батько ОСОБА_5 почав погрожувати, що той їх наб`є. ОСОБА_5 потягнув сигарету і подув ОСОБА_3 у обличчя. ОСОБА_8 зробив йому зауваження, а ОСОБА_5 почав лаяти маму ОСОБА_3 . Після чого ОСОБА_3 наніс йому удару долонею в лице і почалася бійка. Він сказав їм ідіть на вулицю, і вже біля бару продовжилася бійка. Там ОСОБА_3 виліз на ОСОБА_5 і почав уже сильніше бити його кулаками у груди. Через 2-3 хв їх розірвали і Красілинці пішли додому. ОСОБА_3 теж пішов додому, однак сталася друга бійка - ОСОБА_5 з батьком наламали палок та чекали йог на мості. ОСОБА_3 йому говорив, що вони його побили.

18.08.2024 ОСОБА_5 подав заяву про кримінальне правопорушення у якій просить прийняти міри до ОСОБА_12 , який близько .21:00 наніс йому тілесні ушкодження в АДРЕСА_3 ».

Згідно висновку судово-медичної експертизи №153/х від 23.08.2023, при судово-медичній експертизі гр. ОСОБА_5 виявлено наступні тілесні ушкодження: синців правій та лівій орбітальних ділянках; садна лівого плечового суглобу, правого ліктьового суглобу, правого та лівого колінних суглобів. Згідно медичної картки стаціонарного хворого заповненої на його ім`я, встановлено діагноз: ЗЧМТ, забій головного мозку середнього ступеню тяжкості, травматичний САК з явищами стійкої цефалгії та легкими статико-координаторними порушеннями. Згідно комп`ютерної томографії головного мозку є висновок: кісткові структури лінійні переломи кісток носа, лінійний перелом передньої стінки лівого гайморового синуса, вторинний лівобічний гематосинус. Правоорбітальні гематоми, екстра краніальна гематома, екстра краніальна гематома підшкірної жирової клітковини лобної ділянки зліва. Алкогольне сп`яніння 1,8 %. Діагноз: травматичний САК з явищами стійкої цефалгії та легкими статико-координаторними порушеннями, у своєму клінічному перебігу згідно запису в медичній карті стаціонарного хворого заповненої на його ім`я не є небезпечним для життя. Діагноз: забій головного мозку середнього ступеню тяжкості не підтверджений клінічною симптоматикою в медичній карті та перебуванням на стаціонарі на протязі 6 днів і тому його слід трактувати, як струс головного мозку. Тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струсу головного мозку, травматичного САКУ, лінійного перелому кісток носу, лінійного перелому передньої стійки лівого гайморового синуса, вторинного лівобічного гематосинуса, екстра краніальної гематоми підшкірної жирової клітковини лобної ділянки зліва, синців виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути руки затиснуті в кулак сторонньої особи, що діяли по механізму удару. Тілесні ушкодження у вигляді саден виникли внаслідок дії тупих твердих предметів в результаті падіння тіла з висоти власного зросту після надання тілу динамічного прискорення сторонньою особою, що діяла по механізму тертя-ковзання. Всі тілесні ушкодження вкладаються в час події, що мала місце 17.08.2023. Тілесні ушкодження у вигляді: синців, саден слід кваліфікувати як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струсу головного мозку, травматичного САКУ, лінійного перелому кісток носу, лінійного перелому передньої стійки лівого гайморового синуса, вторинного лівобічного гематосинуса, екстра краніальної гематоми підшкірної жирової клітковини лобної ділянки зліва, потягли за собою розлад здоров`я більш 6, але менше 21 дня, і їх слід кваліфікувати як легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень на тілі гр. ОСОБА_5 можна припустити, що мала місце не менш як 5-ти разова дія травмуючих предметів.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 17.12.2023, ОСОБА_5 показав місце де виник конфлікт з ОСОБА_3 , яким чином ОСОБА_3 наносив йому удари, де у подальшому продовжився конфлікт. Також показав місце поблизу моста неподалік магазину, де надалі йому продовжив наносити удари кулаками рук по обличчю ОСОБА_13 та в подальшому штовхання на грунтову дорогу та волочіння. В ході експерименту встановлено, що удари ОСОБА_3 , наносив на вулиці при вході у магазин та в подальшому на дорозі поблизу даного магазину. Друге місце де ОСОБА_3 наносив удари ОСОБА_5 знаходиться на відстані близько 100 м в сторону с.Драгово перед мостом.

В судовому засіданні було оглянуто відеозапис долучений до протоколу проведення слідчого експерименту від 17.12.2023, і суд констатує, що інформація зафіксована на відеозапису відповідає змісту протоколу. Стороною захисту подано зауваження, що у протоколі та на відеозапису зафіксована версія потерпілого ОСОБА_14 .

Відповідно до висновку експерта №214/х від 20.12.2023 гр. ОСОБА_14 у повній мірі міг отримати тілесні ушкодження, які викладені у висновку експерта №153/х від 23.08.2023, за обставин викладених останнім під час проведення слідчого експерименту.

У судовому засіданні було досліджено речовий доказ у справі історію хвороби на ім`я ОСОБА_5 . З даних медичних документів зокрема убачається, що поступив зі скаргами до КНП «Хустська центральна лікарня імені Віцинського Остапа» Хустської міської ради 18.08.2023 о 01:45, тобто через невеликий проміжок часу після події правопорушення.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Зазначені докази у своїй сукупності доводять факт спричинення ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Суд відхиляє посилання захисника ОСОБА_7 на відсутність умислу в діях ОСОБА_3 та те що він був су стані самозахисту, позаяк сам ОСОБА_3 визнав, що під час конфлікту він перший наніс удару в обличчя ОСОБА_14 і у подальшому під час бійки та продовження конфлікту біля мосту також визнав, що наносив йому удари, і такі дії безперечно свідчать поро наявність умислу на нанесення тілесних ушкоджень.

При цьому щодо посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_5 спровокував ОСОБА_3 глибоко образивши його, то суд зазначає, що у даному випадку матеріали кримінального провадження не дають підстав стверджувати, що ОСОБА_3 міг бути у стані афекту, внаслідок протиправної поведінки потерпілого. Зокрема відповідна експертиза з цього приводу не проводилася.

Також суд зазначає, що сам ОСОБА_3 не звертався із приводу можливого спричинення йому тілесних ушкоджень по медичну допомогу, і наявність відповідних тілесних ушкоджень ніде не зафіксована, а отже відсутні підстави стверджувати, що можливі дії, зокрема потерпілого, могли досягти того мінімального ступеня загрози для ОСОБА_15 , внаслідок чого він міг перебувати у стані необхідної оброни.

Отже відповідні доводи сторони захисту підлягають відхиленню.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом суд вважає доведеним факт:

умисного заподіяння ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинення ним кримінального проступку, передбаченого частиною 2 ст. 125 КК України;

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком.

Обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Також, суд враховує думку потерпілого, який має претензії до обвинуваченого матеріального та морального характеру, а щодо міри покарання погодився з думкою прокурора.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, у тому числі відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій частини 2 статті 125 КК України, у виді штрафу.

Також потерпілим ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, було заявлено до обвинуваченого ОСОБА_3 цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди.

У своєму позові потерпілий ОСОБА_14 зазначає, що внаслідок дій ОСОБА_3 він потрапив до КНП «Хустської ЦРЛ ім. ОСОБА_16 » де перебував на стаціонарному лікуванні, та не зміг забезпечувати свою сім`ю і поніс витрати пов`язані з лікуванням. Так за 7 днів лікування він витрати на ліки, своє утримання, їжу засоби гігієни близько 600 грн на день, тобто 4200 грн. Також його сім`я знаходиться у скрутному матеріальному становищі, він змушений був позичати гроші, а обвинувачений жодним чином не допоміг йому у лікуванні. Також відповідно до ст. 1195 ЦК України він має право на відшкодування розміру втраченого заробітку за 30 днів на загальну суму 10 320 грн. Окрім того протиправними діями ОСОБА_3 йому завдано моральної шкоди, що пов`язана з довготривалим лікуванням та реабілітацією, що позбавило його можливості вести нормальне життя. Потерпілий є єдиними годувальником у сім`ї, оскільки його дружина перебуває у декретній відпустці. Моральну шкоду він оцінює у розмірі 60 000 грн.

Посилаючись на викладене просить сул стягнути з ОСОБА_3 на його користь: 4200 грн матеріальних витрат, 10 320 грн заробітку втраченого внаслідок втрати працездатності, 60 000 грн. моральної шкоди та витрати на правову допомогу.

У відзиві на позов захисник ОСОБА_7 просить відмовити у його задоволенні. Вказує, що саме потерпілий почав наносити перший удари ОСОБА_3 , який захищався. Щодо моральної шкоди, то така є необґрунтованою.

Відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до ч.2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Твердження захисника про відсутність вини ОСОБА_3 суд відхиляє з підстав наведених вище, позаяк судом встановлено наявність у діях ОСОБА_3 , складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Суд констатує, що внаслідок спричинення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому, останній перебував на стаціонарному лікуванні з 18.08.2023 по 24.08.2023, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №10650.

Разом з тим, цивільним позивачем не у повній мірі доведено обставини щодо спричинення йому матеріальної шкоди у розмірі 4200 грн. До позовної заяви долучено чеки з аптек на загальну суму 1313,20 грн, які датовані періодом коли ОСОБА_5 перебував на лікуванні. Захисником ОСОБА_7 зроблено зауваження, що згідно чеків було придбано інші медикаменти ніж було приписано лікарем, на що представник цивільного позивача ОСОБА_6 ствердив, що це є аналогами, які були в аптеці. Суд констатує, що як кримінально-процесуальне законодавство, так і цивільно-процесуальне законодавство (яке субсидіарно застосовується у кримінальному процесі при розгляді питання щодо цивільного позову), ґрунтується на принципі змагальності процесу. У даному випадку цивільний відповідач та його представник у відзиві на позов жодним чином не посилалися на вказану обставину, і фактично представник цивільного відповідача звернув увагу на вказану вище обставину лише при безпосередньому дослідженні доказів долучених до цивільного позову, на що представник цивільного позивача мав можливість відреагувати лише реплікою (за відсутності фактичної можливості надати додаткові письмові обґрунтування чи докази). При цьому бере до уваги вказане вище зауваження цивільного позивача ОСОБА_6 , позаяк згідно загальнодоступної інформації у мережі Інтернет (інструкції до медичних препаратів), придбані ОСОБА_5 згідно чеків медичні препарати за своїми фармакологічними властивостями у повній мірі відповідають таким же фармакологічним властивостями медичним препаратам виписаних йому лікарями при лікуванні.

А тому суд бере їх до уваги як доказ розміру понесених потерпілим витрат, наслідок спричинення йому тілесних ушкоджень чеки на загальну суму 1313,20 грн.

В іншій частині вимог про стягнення матеріальної шкоди є недоведеним. Зокрема голослівними та нічим не підтвердженими є твердження цивільного позивача про те, що під час лікування він витрачав близько 600 грн на день, як і не додано доказів понесення ним витрат на обстеження на спіральному комп`ютерному томографі на суму 1500 грн.

А отже матеріальна шкода доведена лише у частині вимог на суму 1313,20 грн.

Щодо вимог ОСОБА_5 про стягнення 10 320 грн заробітку втраченого внаслідок втрати працездатності, то з цього приводу суд зазначає наступне.

Так в обґрунтування даних позовних вимог, ОСОБА_5 посилається на приписи ст.ст. 1195, 1197 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти висновку, що для виникнення у потерпілого права на відшкодування втраченого заробітку (доходу) обов`язковою умовою є факт втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності (п.п.54, 55 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року, справа № 906/1318/19 (295/16026/18).

Матеріалами справи не підтверджено, що внаслідок спричинення ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, мав місце факт втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності потерпілого. Зокрема у висновку експерта лише вказано про короткочасний розлад здоров`я потерпілого. Також дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст. 125 КК України, за кваліфікуючими ознаками: легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, без кваліфікації відповідних ушкоджень, як таких, що спричинили незначної втрати працездатності.

А отже позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення 10 320 грн заробітку втраченого внаслідок втрати працездатності не ґрунтуються на вимогах ст. 1195 ЦК України, а тому задоволенню не підлягають.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то з цього приводу суд зазначає наступне.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У відповідності з ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Зокрема, п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.95 року регламентовано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Поряд з цим, суд, враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілого ОСОБА_5 , яка була завдана кримінальним правопорушенням, та виходячи з положень ст. 128 КПК України, та норм ЦК України, визначає розмір такої шкоди для стягнення з ОСОБА_3 з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав цивільний позивач, тривалістю лікування, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого/цивільного відповідача ОСОБА_3 на користь потерпілого/цивільного позивача ОСОБА_5 10 000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченої судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченій стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду і розмірі 1313 (одна тисяча триста тринадцять) гривень 20 копійок та 10 000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди.

У задоволенні решти вимог цивільного позову відмовити.

Речові докази: історію хвороби на ім`я ОСОБА_5 повернути КНП «Хустська центральна лікарня імені Віцинського Остапа» Хустської міської ради.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1