Справа № 953/1075/24
н/п 1-в/953/311/24
"18" листопада 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкова клопотання начальника начальника Київського міського відділу філії ДУ «Центр пробації» у Харківській області відносно засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1
В С Т А Н О В И В :
Вироком Київського районного суду м.Харкова від 16.02.2024 ОСОБА_3 засуджено за частиною ч.2 ст. 389 Кримінального кодексу України до обмеження волі на строк 1 рік 12 днів.

До суду надійшло клопотання начальника Київського міського відділу філії ДУ «Центр пробації» у Харківській області відносно засудженого ОСОБА_3 щодо затримання та направлення ОСОБА_3 до місця відбування покарання в порядку встановленому для засуджених до позбавлення волі.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 15.08.2024 та 22.08.2024 засудженому ОСОБА_3 направлялися виклики до органу з питань пробації, не прибув та відомостей щодо неявки до виправного центру не надав. Для встановлення місцезнаходження ОСОБА_3 було направлено запити, однак встановити його місцезнаходження не виявилось можливим.

Представник органу пробації в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив,

Прокурор ОСОБА_4 на адресу суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності у зв`язку із службовою зайнятістю, вважав вимоги подання органу пробації такими, що не підлягають задоволенню.

Засуджений в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, ухвала суду від 04.10.2024 про його привід в судове засідання не виконана, до суду надано рапорт, з якого вбачається, що за місцем мешкання він не проживає тривалий час, в останні півроку знаходився у Вінницькій області, де притягався до адміністративної відповідальності.

Дослідивши подання та додані до нього документи, суд дійшов наступного:

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно пункту 4 частини 2 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Згідно статті 56 Кримінально-виконавчого кодексу України особи, засуджені до обмеження волі, відбувають покарання у виправних центрах, як правило, у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно до їх місця проживання до засудження.

Місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані сприяти адміністрації виправних центрів у трудовому і побутовому влаштуванні засуджених.

Управління (відділи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань в Автономній Республіці Крим, областях, місті Києві та Київській області за погодженням з органами місцевого самоврядування визначають межі виправних центрів.

Відповідно до статті 57 Кримінально-виконавчого кодексу України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку.

Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання.

З урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Засуджені, яким обмеження волі призначено відповідно до статей 82 і 389 Кримінального кодексу України, направляються виправною колонією чи уповноваженим органом з питань пробації до місця відбування покарання у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті.

У разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису.

Ухиленням засудженого від отримання припису є його умисні дії, що унеможливлюють вручення припису персоналом уповноваженого органу з питань пробації та підтверджуються документально.

У разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення його в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що подання є передчасним та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Засудженим не було отримано припис для самостійного прибуття протягом трьох діб до виправного центру.

Запити, направлені уповноваженим органом з питань пробації, що містяться в матеріалах справи не містять даних про дату їх отримання/вручення адресатам та наразі не має відповідей на них, тому неможливо однозначно встановити ухилення засудженого від отримання припису, відсутні дані щодо результатів розгляду матеріалів початкового розшуку ОСОБА_5 , передані до Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області для проведення подальших розшукових заходів.

Згідно ч.1 ст.57 КВК України, особи, які засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Кримінально-виконавча інспекція згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку.

Відповідно до ч. 4ст. 57 КВК України, у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Згідно ч. 5ст. 57 КВК України, у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення його в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Так, відповідно до Розділу Х «Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», затвердженого Наказом Міністерства Юстиції № 272/5 від 29.01.2019 року, у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та у разі, якщо місцезнаходження його невідоме, уповноважений орган з питань пробації, на обліку якого він перебуває, здійснює заходи з виявлення засудженого до обмеження волі протягом п`ятнадцяти днів з часу отримання повідомлення адміністрації виправного центру про неприбуття до місця відбування покарання. Якщо після здійснення зазначених заходів місцезнаходження засудженого до обмеження волі не встановлено, уповноважений орган з питань пробації надсилає до територіального органу Національної поліції України за місцем розташування уповноваженого органу з питань пробації клопотання про розшук для оголошення його в розшук та клопотання до суду для вирішення питання щодо направлення засудженої особи до місця відбування покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. Зазначені в цьому пункті заходи уповноважений орган з питань пробації, вживає також стосовно засуджених до обмеження волі, які зникли з місця проживання до отримання припису.

Таким чином, враховуючи, що в матеріалах справи відсутнє повідомлення адміністрації виправного центру про неприбуття до місця відбування волі, а також відомостей про вручення припису засудженому ОСОБА_3 для самостійного прибуття до виправного центру, дане клопотання є передчасним та задоволенню не підлягає.

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання начальника Київського міського відділу філії ДУ «Центр пробації» у Харківській області про затримання та направлення до відбуття покарання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1