Справа № 932/4205/24
Провадження № 1-кс/932/2379/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна,

в межах кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000471 від 03.04.2024 за ч.3 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

у клопотанні слідчий просить накласти арешт, шляхом позбавлення права володіння, користування та розпорядження, на квартиру АДРЕСА_1 .

Клопотання слідчого обґрунтовано необхідністю збереження речових доказів.

В судове засідання слідчий не з`явився, власник не викликався.

Встановлені обставини.

У провадженні СВ ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000471 від 03.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Із наданих доказів вбачається, що квартира АДРЕСА_1 перебувала у власності ОСОБА_5 та була обтяжена іпотекою згідно договору від 06.11.2007 для забезпечення виконання кредитного зобов`язання ОСОБА_5 перед ВАТ КБ «Надра».

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, стало відомо, що 05.10.2010 приватним нотаріусом ОСОБА_6 , на підставі повідомлення ВАТ КБ «Надра» №3856 від 30.09.2010, припинено іпотеку на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

18.10.2010 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (яка перебувала під іпотекою) зареєстровано на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на ОСОБА_8 , а 15.04.2016 на ОСОБА_9 .

Згідно інформації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вбачається, що станом на 01.01.2014 заборгованість ОСОБА_5 становила більше 150 тис. доларів США.

Право вимоги до ОСОБА_5 перейшло від ВАТ КБ «Надра» до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», який і звернувся із заявою про вчинення злочину та якого залучено до провадження у якості потерпілого.

Застосовані норми законодавства.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами п.1 ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Висновки.

До клопотання не долучено постанову слідчого про долучення квартири, про арешт якої просить слідчий, до кримінального провадження у якості речового доказу із зазначенням мотивів, що виключає можливість задоволення клопотання.

Окрім того із клопотання незрозуміло яким чином скасування запису про іпотеку на підставі неправдивої інформації та відчуження забезпеченої квартири може свідчити про заволодіння нею шляхом обману чи зловживання довірою та яке до цього відношення має залучений до провадження у якості потерпілого іпотекодержатель, який ніколи не був власником такого майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого про арешт - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 02.09.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1