БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03.09.2024
Єдиний унікальний номер 497/1454/24
Провадження № 1-кп/497/125/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2024 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

малолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000081 від 05.06.2024 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Василівка, Болградського району, Одеської області, громадянина України, маючого вищу технічну освіту, одруженого, на утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, не являється особою з інвалідністю, офіційно не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 12.11.2007 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 04 червня 2024 року приблизно о 19:00 годині, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись на подвір`ї сусідського домоволодіння АДРЕСА_2 , підійшов до знайомого малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та діючи з мотивів особистих неприязних відносин до останнього, які виникли внаслідок побутового конфлікту, схопив його рукою за комір футболки та скориставшись перевагою у фізичної сили вивів ОСОБА_5 на вулицю.

Далі, ОСОБА_4 , без перерви у часі, діючи з умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, з мотивів особистих неприязних відносин до малолітнього ОСОБА_5 , передбачаючи можливість настання суспільно- небезпечних наслідків у результаті своїх дій та бажаючи їх досягнення, схопив правою рукою ОСОБА_5 за ліве вухо та стиснув його, в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді садна на лівій вушній раковині та на шиї, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, по твердженню органу досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за правовою кваліфікацією: умисне легке тілесне ушкодження.

Вину свою у вчиненні вище викладених дій обвинувачений ОСОБА_4 визнав, не заперечував обставини, що викладені в обвинувальному акті.

Пояснив, що 04.06.2024 року біля 19:00 години він перебував на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , куди забіг старший син ОСОБА_7 розгублений, наляканий, та повідомив про те, що його молодшого брата ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_9 каменем по голові.

Відразу вийшовши на вулицю, він побачив сина ОСОБА_10 , який сидів на землі та тримав обома руками голову. На його запитання, син ОСОБА_10 повідомив, що його вдарив ОСОБА_9 каменем по голові ззаду, та його сильно болить голова, він вирвав.

А тому він відразу почав шукати ОСОБА_11 , та знайшов його у дворі будинку АДРЕСА_3 , за хвірткою, де мешкає ОСОБА_12 . ОСОБА_13 намагався втекти, однак він його наздогнав, схватив за шиворот та притягнув на вулицю до свого сина. Стоячи біля сина, ОСОБА_10 розповів, як ОСОБА_9 вдарив його каменем по голові ззаду.

Тоді, він ОСОБА_4 не стримався, та взяв ОСОБА_11 за вухо, став трясти та питати для чого він це зробив.

Надалі підійшла мама ОСОБА_11 та стала його, ОСОБА_4 штовхати, кричати, погрожувати, та він відпустив її сина.

Він, ОСОБА_4 з сином його дружини - ОСОБА_10 пішли до дому, де його мама побачила в якому стані знаходиться ОСОБА_10 та викликала швидку.

В цей вечір приходила до їх будинку бабуся Недялкова ОСОБА_13 - ОСОБА_6 та голосно кричала, навіть не намагаючись розібратись в тому, що сталося і не хотіла слухати його, ОСОБА_4 пояснення.

Біля 20:00 години приїхала швидка, оглянула Іраклія, зробили ін`єкцію та дали пігулку.

ОСОБА_4 стверджував, що здоров`я їх дитини набагато важливіше, і вони заяву до поліції не подавали і подавати не будуть. Примирення з потерпілою стороною не можливо.

Визнає, що допустив неправомірні дії щодо малолітньої дитини, потрібно було стримати себе, і не спричиняти болі і шкоди здоров`ю дитини. Разом з цим він бачив стан сина ОСОБА_10 , хоча він йому і не рідний (син дружини від першого шлюбу), але не зміг вгамувати свій гнів і сталося те, що сталося. У вчиненому кається.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння повністю підтверджується наступними доказами:

05.06.2024 року ОСОБА_6 звернулася з заявою до Болградського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який завдав тілесних ушкоджень її онуку ОСОБА_14 (а.с.39).

Згідно рапорту чергового Болградського РВП ГУНП в Одеській області від 05.06.2024 року, дану заяву ОСОБА_6 зареєстровано в ЄО за №2022 (а.с.38).

05.06.2024 року за цим фактом були внесені відомості в ЄРДР за №0000081 за попередньою кваліфікацією за ст.125 ч.1 КК України (а.с.37).

За заявою ОСОБА_6 від 05.06.2024 року (а.с.40) її залучено до участі в даному кримінальному провадженні у якості законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.41).

Надалі, будучи законним представником ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 подала заяву про кримінальне правопорушення від імені потерпілого ОСОБА_5 (а.с.42).

Постановою дізнавача від 05.06.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано потерпілим в даному кримінальному провадженні (а.с.43, 44).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 мати малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.55) - є інвалідом третьої групи з дитинства, безстроково (а.с.47), перебуває під наглядом лікаря психіатра (а.с.49), на «Д» обліку у лікаря нарколога не перебуває (а.с.50), шлюб між батьками малолітнього потерпілого ОСОБА_16 : ОСОБА_17 та ОСОБА_15 - розірвано на підставі рішення Болградського районного суду Одеської області від 22.06.2021 року, справа №497/852/2021 (а.с.46).

На підставі постанови начальника СД Болградського РВП ГУНП в Одеській області від 06.06.2024 року призначено проведення судово-медичної експертизи відносно малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.51).

Згідно висновку експерта КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» №140 від 14.06.2024 року слідує, що у малолітнього ОСОБА_5 виявлено наступні тілесні ушкодження: садна на лівій вушній раковині та шиї.

Садна на лівій вушній раковині та шиї у малолітнього ОСОБА_5 при звичайному перебігу, мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більш як шість днів та згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6, відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Характер описаних ушкоджень у малолітнього ОСОБА_5 свідчить про те, що вони виникли в результаті дії (удару-контакту) тупого (-их) предмета (-ів), індивідуальні особливості якого (-их) в ушкодженнях не відобразились та могли утворитись найбільш ймовірно за вказаний час та обставин, тобто 0 04.06.2024 року (а.с.52).

Представник малолітнього потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 суду пояснила, що 04.06.2024 року біля 19:00 години мала намір їхати до крамниці на мопеді. Тут забіг онук, був схвильований, тримався за вухо, який плакав та кричав, та повідомив, що батько ОСОБА_10 , зайшов у двір до його товариша, де він, ОСОБА_13 ховався, схватив за майку, а потім за вухо та на вісу витягнув його, ОСОБА_13 на вулицю Радісну, де сидів його син ОСОБА_10 .

Вона, ОСОБА_6 залишила онука дома, а саме на мопеді поїхала до будинку ОСОБА_4 з`ясувати, що трапилося. Знаходячись у дворі будинку ОСОБА_4 , останній намагався щось пояснити з приводу каменя, однак вийшла його дружина та влаштувала сварку.

Після чого, вона направилися до будинку матері ОСОБА_18 ОСОБА_19 аби поговорити та розібратись та, щоб між дітьми та онуками не було більше конфліктів.

Пізно вечором приїхала поліції, та повідомили, що від ОСОБА_4 є заява, що ОСОБА_9 вдарив сина ОСОБА_10 , і у нього струс мозку.

Працівникам поліції, вона відразу ж повідомила, що сталося, що про те ОСОБА_4 застосував силу до онука ОСОБА_11 , та онук працівникам поліції розповів про обставини, на що працівники поліції запропонували приїхати на наступний день до Болградського РВП для подання заяви та оформлення усіх необхідних документів.

Оскільки мати ОСОБА_11 ОСОБА_15 є інвалідом з дитинства, має психічне захворювання, то саме вона ОСОБА_6 представляє інтереси онука ОСОБА_11 як законний представник, та подавала заяву до поліції. Вона особисто возила онука на обстеження до судового медичного експерта в м.Ізмаїл, і саме вона супроводжувала онука в м.Білгород-Дністровий для його допиту у присутності психолога.

Щодо покарання для обвинуваченого жодних пояснень не надала. Цивільний позов також не подавала.

За участю психолога ОСОБА_20 у присутності законного представника ОСОБА_6 було проведено допит малолітнього потерпілого ОСОБА_11 в будівлі Болградського районного суду з іншого приміщення в режимі відеоконфернції.

Під час допиту малолітній потерпілий надав пояснення про обставини при яких 04.06.2024 року обвинувачений ОСОБА_4 спричинив йому біль, взявши за ліве вухо, стисну його та таким чином вивів з двору будинку та провів по вулиці до місця, де знаходився його син ОСОБА_10 .

Під час досудового розслідування 11.06.2024 року потерпілий ОСОБА_5 був допитаний в «Зеленій кімнаті» Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області за участю психолога ОСОБА_21 та законного представника ОСОБА_6 під відеофіксацію (а.с.76-77), де надав пояснення про обставини події, яка мала місце 04.06.2024 року.

Судом було досліджено відеозапис даного допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_5 за участю сторін кримінального провадження (а.с.79-81), та суд мав змогу переконатися в тому, що обвинуваченим ОСОБА_4 було спричинено 04.06.2024 року легкі тілесні ушкодження малолітньому потерпілому ОСОБА_5 .

Згідно характеристики ОСОБА_5 , наданої класним керівником ОСОБА_22 та директором ОСОБА_23 опорного ліцею Василівської сільської ради Болградського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_13 зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний учень. Навчається в повну міру своїх сил. Має довільну змішану пам`ять, добре запам`ятовує навчальний матеріал. Виявляє словесно-логічне мислення. Має добрий загальний розвиток. Багато читає. До виконання доручень ставиться сумлінно. Бере активну участь у позакласних заходах ліцею. Розсудливий, дисциплінований, але піддається чужому впливу (а.с.57).

Досліджені судом докази ніким з учасників судового розгляду не оспорювалися, та долучені до кримінального провадження.

Відповідно до чинного законодавства всі наявні в справі докази, які були зібрані органом досудового розслідування в підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 з метою з`ясування їх належності та допустимості були перевірені судом у відкритому судовому засіданні відповідно до ст.23 КПК України за участі учасників кримінального провадження і кожному з них судом була дана оцінка як це вимагає ст. 94 КПК України, бо для прийняття правильного, неупередженого та остаточного рішення суду жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальних прав сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Правова позиція ЄСПЛ щодо цього відображена, зокрема, у п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом».

Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України при встановлених судом фактичних обставинах поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст.125 ч.1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу обвинуваченого (а.с.61), який характеризується виключно позитивно (а.с.66), має постійне місце проживання та реєстрації, проживає у цивільному шлюбі з дружиною ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.53), мають спільну доньку ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та виховує двох хлопчиків дружини від першого шлюбу: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.54) та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.65), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.64), фактичне визнання ним своєї вини.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст.66 КК України не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому в силу ст. 67 КК України це вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 проступку, та наслідків, до яких привели неправомірні дії обвинуваченого, даних про його особу, поведінку обвинуваченого під час судового слідства та судового розгляду, його визнання винуватості, відсутності щирого каяття, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції інкримінованої йому статті у вигляді штрафу, що буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

При цьому суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного.

Речові докази відсутні.

Процесуальних витрат в даному кримінальному провадженні - не має.

Міра запобіжного заходу до ОСОБА_4 - не застосовувалася.

Цивільний позов не було заявлено.

Керуючись ст.ст.128, 129, 369 ч.1, 373 ч.2-3, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850.00 гривень (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Реквізити для оплати штрафу по кримінальним провадженням:

Болградська громада

отримувач коштів ГУК в Одеській області/м. Болград/21081100

код за

банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

код банку отримувача: 899998

рахунок отримувача: UA0015660

код класифікації доходів бюджету 21081100

Міру запобіжного заходу до ОСОБА_4 не застосовувати.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення можуть бути подані апеляційні скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1