У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді подання Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області в особі провідного інспектора ОСОБА_3 про приведення судового рішення у відповідність до вимог Закону відповідно до частини другої статті 74 КК України щодо засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

24.09.2024 року до суду надійшло подання Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області в особі провідного інспектора ОСОБА_3 про приведення судового рішення у відповідність до вимог Закону відповідно до частини другої статті 74 КК України щодо засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування подання орган пробації зазначив наступне.

24.06.2024 року до Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області з Рахівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області надійшла особова справа відносно громадянина ОСОБА_4 (вирок набрав законної сили 03.03.2023 року).

Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.08.2024 р. гр-н ОСОБА_4 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно наказу від 22.06.2024 р. направлений у в/ч НОМЕР_1 для проходження військової служби по мобілізації.

Згідно вироку Рахівського районного суду Закарпатської області від 31.01.2023 року, ОСОБА_4 28.08.2020 року близько 10 год.00 хв., в АДРЕСА_1 , із приміщення житлового будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тимчасовою відсутністю власниці ОСОБА_5 , маючи вільний доступ до кімнати кухні, викрав мобільний телефон «Нокіа RM 928» білого кольору 2013 року випуску, вартістю згідно з висновком експерта 600 гривень, спричинивши їй матеріальну шкоду на вказану суму.

ОСОБА_4 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягується.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102,00 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1051 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України таЗакону № 3886-ІХ, на момент вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2102 грн. (1051 х2=2102 грн.).

Так, відповідно до частини другої статті 74 КК України, особа засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Ураховуючи викладене, на підставі частини другої статті 74 КК України органом з питань пробації направлені матеріали стосовно засудженого ОСОБА_4 для вирішення питання про звільнення його від призначеного судом покарання.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 24.09.2024 року справу було розподілено на суддю ОСОБА_1 .

Орган пробації подав до суду заяву від 01.10.2024 року про розгляд подання за його відсутності.

Засуджений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 також подали до суду заяву про розгляд подання за їх відсутності та просили задовольнити подання повністю.

Прокурор до суду не прибув, жодних клопотань не подав.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши подання та додані до нього докази, а також матеріали особової справи засудженого, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

При цьому у відповідності до ч. 1 цієї ж статті звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, за вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 31.01.2023 року у справі № 305/1460/20 ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в с. Росішка, Рахівського району, Закарпатської області із приміщення житлового будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тимчасовою відсутністю власниці ОСОБА_5 , маючи вільний доступ до кімнати кухні, викрав мобільний телефон "Hокіа RM 928" білого кольору 2013 року випуску, вартістю згідно з висновком експерта 600 гривень, спричинивши їй матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Зазначений вирок набув законної сили 03 березня 2023 року.

Орган пробації за листом від 03.08.2024 року отримав відомості, що ОСОБА_4 призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 та згідно наказу від 22.06.2024 року направлений у в/ч НОМЕР_1 для проходження військової служби по мобілізації.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IX Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів. Законом змінено поняття «вартості вкраденого майна» для визначення кримінальної караності крадіжки, як ознаки складу злочину, передбаченого ст. 185 КК України, що призвело до часткової декриміналізації умисних діянь, які виражені в умисному викраденні чужого майна. До набрання чинності вказаним Законом, кримінально караною вважалася крадіжка, виходячи з розміру понад 0,2 неоподатковуваного мінімуму, який за нормами адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень, встановлювався з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги.

Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року.

Так, підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року. У 2020 році податкова соціальна пільга становила 1051 гривень.

Судом встановлено, що за вироком ОСОБА_4 було засуджено за кримінальне правопорушення, вчинене 28.08.2020 року, при цьому розмір заподіяної шкоди складає 600 гривень, тоді як мінімальна сума вартості викраденого майна, як ознака кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, з урахуванням вищезазначених змін у законодавстві, повинна була становити не менше 2102 гривень.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Передбачені частиною першою статті 5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова Верховного Суду від 09.09.2019 у справі № 591/6379/16-ц).

З огляду на викладене, подання органу пробації підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 58 Конституції України, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 4, 5, п. 13 ч. 1 ст. 537, ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області в особі провідного інспектора ОСОБА_3 про приведення судового рішення у відповідність до вимог Закону відповідно до частини другої статті 74 КК України щодо засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Негайно звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного за вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 31.01.2023 року у справі № 305/1460/20 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин, - на підставі ч. 2 ст. 74 КК України як особу, засуджену за діяння, караність якого законом усунена.

Особову справу засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 1 томі на 119 аркушах, - повернути до Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області за приналежністю.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим у той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1