Справа № 408/4125/19-к
Провадження № 1-в/0186/115/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року м.Шахтарське.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шахтарському подання сектору №12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від покарання засудженої

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с.Біловодськ, Луганської області, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 29 листопада 2021 року Біловодським районним судом Луганської області по ч.2 ст.369-2 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 25 500 гривень, розстрочивши сплату штрафу на строк 12 місяців,

ВСТАНОВИВ :

23 вересня 2024 року начальник сектору №12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях звернулася до суду із поданням, в якому просить вирішити питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_3 .

Зазначає, що 30 грудня 2021 року вирок Біловодського районного суду Луганської області набрав законної сили. 10 січня 2022 року вирок отриманий органом пробації.

Про сплату відповідної частини штрафу ОСОБА_3 повідомляла орган пробації шляхом пред`явлення документу про сплату відповідної частини штрафу, а саме: 19 січня 2022 року ОСОБА_3 надала квитанцію про сплату штрафу за січень 2022 року в розмірі 2 500 гривень, 11 лютого 2022 року ОСОБА_3 надала квитанцію про сплату штрафу за лютий 2022 року у розмірі 1 750 гривень. Станом на 01 квітня 2022 року орган пробації не отримував від засудженої документа про чергову сплату відповідної частини штрафу за березень 2022 року.

Подання на підставі ч. 4 ст. 26 КВК України до Біловодського районного суду Луганської області не направлялося, оскільки засуджена має місяць після закінчення строку виплати чергового платежу, тобто має сплатити до 01 травня 2022 року та надати до органу пробації документ про сплату чергового платежу. 24 лютого 2022 року на території України російською федерацією було розпочато бойові дії. Станом на 7 годину ранку того ж дня більша частина території Луганської області була окупована, до складу яких входило смт. Біловодськ, а на решті територій відбувались активні бойові дії, у зв`язку з чим, головою військово-цивільної адміністрації ОСОБА_4 було оголошено загальну евакуацію. В подальшому, вся решта територій була окупована, всі паперові особові справи засуджених були втрачені. Кримінальне провадження №0000349 від 17 березня 2022 року за фактом захоплення приміщення Старобільського РС № 4 невідомими озброєними особами НЗФ ЛНР. Діяльність уповноважених органів з питань пробації на території Луганської області була припинена. Доступ до Єдиного реєстру засуджених, та осіб узятих під варту (далі -ЄРЗО), впроваджений Міністерством Юстиції в тестовому режимі з 2020 року, до якого вносились скановані копії особових справ засуджених було заблоковано. Повний доступ до особових справ в ЄРЗО був поновлений лише 14 липня 2022 року.

Відповідно до наказу Державної установи «Центр пробації» від 19 серпня 2022 року №514/од-22 філію ДУ «Центр пробації» в Луганській області реорганізовано та перейменовано у філію ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, а Старобільський РС № 4 відповідно перейменовано на Сектор № 12.

27 січня 2023 року у Порядку відбулись зміні, але ані проведення першочергових розшукових заходів, ані подальше надіслання подання для оголошення засудженого у розшук до органу Нацполіції не передбачено для органу пробації. Натомість, після внесення змін відповідно до п. 7 розділу ІІІ Порядку у органа пробації з`явився обов`язок щодо з`ясування відомостей, що мають значення для виконання судового рішення, зокрема під час першого візиту засудженого до органу пробації уточнення місця проживання, працевлаштування, матеріального стану (наявність доходу),адреса електронної пошти, контактні номери, можливість сплати штрафу повністю або частинами (розстрочка); роз`яснення засудженому правових наслідків несплати штрафу або чергового платежу у разі розстрочки виплат його суми.

Так, сектором № 12 було прийнято рішення провести заходи з уточнення місця проживання, працевлаштування, матеріального стану (наявність доходу), за відсутності засудженої. Оскільки направити виклик засудженій не виявилося можливим, адреса зазначена у вироку суду відноситься до тимчасово окупованої російською федерацією території. Сектором № 12 були надіслані запити до: Державної податкової служби України щодо джерел доходів засудженого; Міністерства соціальної політики України щодо надання інформації про отримання статусу внутрішньо-переміщеної особи; Управління у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, щодо факту реєстрації смерті; УІАП АДРЕСА_2 , щодо притягнення до адміністративної, кримінальної відповідальності під час перебування на обліку засудженого у секторі №12.

Згідно отриманих відповідей на вищезазначені запити будь-яка інформація відносно ОСОБА_3 в реєстрах відсутня.

Згідно даних УІАП ГУНП в Луганській області від 11 червня 2024 року, ОСОБА_3 після винесення обвинувального вироку Біловодського районного суду Луганської області від 29 листопада 2021 року, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася.

З початком введення в Україні воєнного стану зв`язок з ОСОБА_3 втрачено. Будь- які дані про ухиляння від відбування покарання останньою відсутні. Станом на 23 вересня 2024 року штраф у повному обсязі не сплачений. Відповідно до положень ч. 14 ст. 537, ч. 2 п. 1 ст. 539 КПК України, ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.12.2015 р. № 5-324кс15, надсилає матеріали стосовно засудженого для вирішення питання про звільнення від відбування покарання в частині призначеного покарання у виді штрафу у розмірі 25 500 гривень, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відповідно до закону.

У судове засідання представник сектору №12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, подання підтримує, просить його задовільнити.

Прокурор надала заяву про розгляд справи в її відсутність, з клопотанням ознайомлена, з урахуванням дії в Україні воєнного стану, вважає, що наявні підстави для його задоволення.

Засуджена в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце розгляду провадження за допомогою веб-оголошення на офіційному сайті "Судова влада". Неявка є повторною.

Отже, суд вважає можливим розглянути вказане подання за відсутності сторін, відповідно до положень ч.5 ст.539 КПК України.

Дослідивши матеріали подання, судом встановлено наступне.

Вироком Біловодського районного суду Луганської області від 29 листопада 2021 року ОСОБА_3 засуджено по ч.2 ст.369-2 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 25 500 гривень, розстрочивши сплату штрафу на строк 12 місяців.

Вказаний вирок набрав законної сили 30 грудня 2021 року.

10 січня 2022 року вирок отриманий органом пробації.

Про сплату відповідної частини штрафу ОСОБА_3 повідомляла орган пробації шляхом пред`явлення документу про сплату відповідної частини штрафу, а саме: 19 січня 2022 року ОСОБА_3 надала квитанцію про сплату штрафу за січень 2022 року в розмірі 2 500 гривень, 11 лютого 2022 року ОСОБА_3 надала квитанцію про сплату штрафу за лютий 2022 року у розмірі 1 750 гривень. Станом на 01 квітня 2022 року орган пробації не отримував від засудженої документа про чергову сплату відповідної частини штрафу за березень 2022 року.

Таким чином, штраф у повному розмірі сплачений не був. Сектор №12 не отримував від засудженої документа про сплату штрафу, інформації про причини невиконання вироку суду сектор не має.

З початком введення в Україні воєнного стану зв`язок з ОСОБА_3 втрачено. До кримінальної відповідальності за вчинення нового злочину ОСОБА_3 не притягувалася, будь які дані про ухиляння від відбування покарання останньою відсутні. Станом на 23 вересня 2024 року штраф ОСОБА_3 не сплачений.

Строк виконання вироку Біловодського районного суду Луганської області від 29 листопада 2021 року, закінчився 31 грудня 2023 року.

Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Штраф, відповідно до ст.53 КК України, є менш суворим видом покарання ніж обмеження волі.

Як передбачено ч.3 ст.80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Відповідно до ч.4 ст.80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 КК України, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах, наданих суду, відсутні дані про ухилення ОСОБА_3 від відбування покарання, зокрема притягнення її до кримінальної відповідальності по ст.389 КК України, та про вчинення нею нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Біловодського районного суду Луганської області від 29 листопада 2021 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення засудженої від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд прийшов до висновку, що дане подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 40, 152 КВК України,537, 539 КПК України, -суд

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звільнити від призначеного вироком Біловодського районного суду Луганської області від 29 листопада 2021 року по ч.2 ст.369-2 КК України покарання в зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1 .