Справа № 175/4726/24
Провадження № 1-кп/175/280/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001335 від 26.12.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Кринички Криничанського району Дніпропетровської області, із середньо технічною освітою, одруженого, працюючого обвалювальником м`яса в ТОВ «Магрок», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

26.12.2023 приблизно о 05-40 год. ОСОБА_4 керуючи технічно справним легковим автомобілем «OPEL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 24.12.2015 належить ОСОБА_6 , в темний час доби здійснював рух по слизькому асфальтобетонному покритті проїзної частини автодороги Н-08 «Бориспіль - Дніпро - Запоріжжя (через м. Кременчук) - Маріуполь», яка має дві смуги для руху в одному напрямку, поділеними між собою дорожньою розміткою 1.5 розділу №34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху, з боку м. Кам?янське у напрямку автодороги сполученням Дніпро - Кривий Ріг, Дніпровського району Дніпропетровської області, при цьому перевозячи на задніх пасажирських місцях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Під час руху водій ОСОБА_4 , проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, при відсутності зовнішніх факторів, які б змушували його порушувати вимоги Правил дорожнього руху, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров?я громадян, маючи змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем, не врахувавши дорожню обстановку та стан транспортного засобу, не обрав безпечної швидкості руху автомобіля, внаслідок чого втратив контроль над керуванням автомобілем «OPEL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який приблизно о 05-40 год. 26.12.2023 на 391-му км + 220 м автодороги H-08 «Бориспіль - Дніпро - Запоріжжя (через АДРЕСА_2 , в стані бокового занесення виїхав за межі проїзної частини вищевказаної автодороги праворуч із послідуючим наїздом на дерева та перекиданням.

Своїми діями ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 б) та п. 12.1 Правил дорожнього руху, відповідно до яких:

п. 1.3: «Учасники дорожнього руху зобов?язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров?ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган»;

п. 2.3: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.1.: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Порушення вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 знаходиться у причинному зв?язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пасажир ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма (синець навколо правого ока, забійна рана на лобі зліва, травматичний крововилив в м?які покрови голови з внутрішньої сторони в лобній ділянці зліва та в лівій тім?яній ділянці, багатоуламковий перелом склепіння черепу, розриви твердої мозкової оболонки в ділянці переломів, травматичні крововиливи під м?які мозкові оболонки в ділянці лівої тім?яної та лобної часток головного мозку, травматичний забій з руйнуванням мозкової речовини в ділянці лівої тім?яної та лобної часток головного мозку) утворилась від контакту з тупим твердим предметом, предметами, незадовго до смерті та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя, в даному випадку викликавши смерть.

Смерть ОСОБА_7 настала 26.12.2023 приблизно о 05-40 год. на 391-му км + 220м автодороги Н-08 «Бориспіль - Дніпро - Запоріжжя (через АДРЕСА_2 , від відкритої черепно-мозкової травми (синець навколо правого ока, забійна рана на лобі зліва, травматичний крововилив в м?які покрови голови з внутрішньої сторони в лобній ділянці зліва та в лівій тім?яній ділянці, багатоуламковий перелом склепіння черепу, розриви твердої мозкової оболонки в ділянці переломів, травматичні крововиливи під м`які мозкові оболонки в ділянці лівої тім?яної та лобної часток головного мозку, травматичний забій з руйнуванням мозкової речовини в ділянці лівої тім`яної та лобної часток головного мозку).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину та показав, що вранці 26.12.2023, в темну пору доби, виїхав на власному автомобілі з м. Кам`янське до м. Дніпра, взявши з собою двох попутниць ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .. Дорога була суха, він рухався по трасі і був готовий до будь-яких перешкод, однак на спуску дороги була ожеледиця, потрапивши на яку автомобіль став некерованим, його викинуло на узбіччя та перекинуло. Він допоміг вилізти з машини ОСОБА_8 , а ОСОБА_7 витягнув з машини, оскільки вона була без свідомості та викликав швидку допомогу. Коли приїхала швидка, то лікар лише констатував смерть ОСОБА_7 .. В скоєному щиро розкаюється, він відшкодував завдану шкоду потерпілому у повному обсязі. Просив призначити покарання з іспитовим строком та не позбавляти права керування транспортними засобами.

Надані обвинуваченим ОСОБА_4 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.

Від потерпілого ОСОБА_9 до суду надійшла заява, в якій він просив розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у його відсутності та призначити покарання не пов`язане із позбавлення волі, претензій матеріального та морального характеру не має.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Таким чином, винність ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Аналізуючи вищенаведене суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди. Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

При призначенні покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесеного законодавцем до категорії тяжких, наслідки що настали, наявність обставин, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який одружений, працює та має постійне місце проживання у м. Кам`янське, за якими характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, суд вважає, що з метою виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Згідно ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Виходячи з усіх обставин справи, з урахуванням позиції потерпілого, який просив призначити ОСОБА_4 покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі, позиції обвинуваченого який у вчиненому розкаявся та добровільно відшкодував завдану шкоду, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому вважає, що його слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, суд виходить із того, що необережний тяжкий злочин він вчинив вперше, а також враховує характер та мотиви допущених ОСОБА_4 порушень правил безпеки дорожнього руху, його ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, фактичні обставини ДТП. Тому суд вважає, що таке покарання є достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого, запобіганню вчинення нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Суд переконаний, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого таке призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов не пред`являвся.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок спливу іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку суду, тобто з 26.07.2024.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 4543,68 грн..

Арешт, накладений ухвалю слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2023 на автомобілем «OPEL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 - скасувати.

Речові докази:

- автомобіль «OPEL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_6 , як власнику майна;

- оптичний носій (лазерний диск) із відеозаписом із службової бодікамери екіпажу «Круп`є 163» СРПП ВП №9 Дніпровського РУП; карту пам`яті micro SD на якій знаходяться два аудіофайла із зверненням до Центральної оперативної диспетчерської за номером «103», які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1