Справа № 405/5363/24
провадження № 1-кс/405/2240/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2024 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000086 від 17.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239, ч.1 ст. 242 КК України, про арешт майна,

встановив:

старший слідчий ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 30.07.2024 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на речі та документи, що були вилучені 29.07.2024, в період часу з 09:12 год. по 12:55 год., під час проведення обшуку за місцем діяльності ТОВ НВК «ЕКОЦЕНТР», на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.07.2024, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та застосувати заборону використання та заборону розпоряджатися вказаним майном, а саме: оригінал договору про повну матеріальну відповідальність працівника від 18.01.2022 на 1 арк.; копія протоколу випробування №3434 від 04.07.2023 на 1 арк.; копія протоколу випробування №3431 від 29.06.2023 на 1 арк.; копія протоколу випробування №3433 від 29.06.2023 на 1 арк.; копія наказу від 29.12.2023 №29/12/23 «Про проведення капітального ремонту обладнання та призначення відповідальної особи» на 1 арк.; копія наказу від 03.01.2024 №03/01/2024 «Про проведення капітального ремонту обладнання та призначення відповідальної особи» на 1 арк.; зразки грунту; зразки води.

В обґрунтування клопотання вказав, що у провадженні ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000086 від 17.05.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239, ч. 1 ст. 242 КК України.

В ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено, що співробітники ТОВ НВК «ЕКОЦЕНТР» в порушення Закону України «Про управління відходами» здійснюють неправомірне захоронення твердих побутових відходів та злив рідких відходів у верхніх шарах ґрунту, що є забрудненням та псуванням земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля у порушення спеціальних правил, що створює небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля.

Крім того, співробітниками ТОВ НВК «ЕКОЦЕНТР» в порушення Закону України «Про управління відходами» здійснюється неправомірне захоронення твердих побутових відходів та злив рідких відходів у верхніх шарах ґрунту, що є порушенням правил охорони вод (водних об`єктів), спричиняє забруднення поверхневих та підземних вод і водоносних горизонтів, створює небезпеку для життя, здоров`я людей та для довкілля.

В подальшому на виконання доручення слідчого, оперативними працівниками УСБУ в Кіровоградській області було встановлено, що комплекс будівель, у якому здійснюється утилізація та незаконне захоронення відходів розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить ТОВ НВК «ЕКОЦЕНТР». Вказаний комплекс будівель розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :051:0024, загальною площею 1.8922 га. За оперативною інформацією незаконне захоронення відходів здійснювалося за координатами 48°32?33.1??N 32°21?00.5??E, злив небезпечних рідких відходів здійснюється у колодязь за координатами 48°32?41.3??N 32°21?01.3??E та у канаву за координатами 48°32?40.3??N 32°21?06.9??E.

Допитана в якості свідка особа підтвердила факт захоронення твердих побутових відходів та злив рідких відходів співробітниками ТОВ НВК «ЕКОЦЕНТР» на території, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ТОВ НВК «ЕКОЦЕНТР», .

29.07.2024, в період часу з 09:12 год. по 12:55 год., під час проведення санкціонованого обшуку за місцем діяльності ТОВ НВК «ЕКОЦЕНТР», на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.07.2024, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено й вилучено: в кабінеті №1 прохідно-побутового приміщення, на столі технолога виявлені документи: оригінал договору про повну матеріальну відповідальність працівника від 18.01.2022 на 1арк.; копія протоколу випробування №3434 від 04.07.2023 на 1 арк.; копія протоколу випробування №3431 від 29.06.2023 на 1арк.; копія протоколу випробування №3433 від 29.06.2023 на 1арк.; копія наказу від 29.12.2023 №29/12/23 «Про проведення капітального ремонту обладнання та призначення відповідальної особи» на 1арк.; копія наказу від 03.01.2024 №03/01/2024 «Про проведення капітального ремонту обладнання та призначення відповідальної особи» на 1 арк.; з котловану, який розташований на території, з різних його частин, на глибині від 0,2м. по 1м. вилучені зразки грунту, який перемішаний та упакований до спеціального пакету НПУ №WAR1544541; з спостережної свердловини вилучено зразки води в кількості 5літрів, яку поміщено до поліетиленової ПЕТ-пляшки ємністю 5см.куб., яку упаковано до спеціального пакету НПУ СУ №PSP8104571.

Вилучені вищевказані зразки грунту, води та документи в ході обшуку території ТОВ НВК «ЕКОЦЕНТР», 29.07.2024 оглянуто та визнано речовими доказами, по вказаному кримінальному провадженню, оскільки вони могли бути знаряддям вчинення злочину, предметом вчинення злочину та містити сліди злочину, а отже всі вищевказані вилучені речі та документи мають значення для кримінального провадження.

Таким чином існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучені в ході обшуку речі та документи, є доказом злочинної діяльності службових осіб ТОВ НВК «ЕКОЦЕНТР».

Крім того, описані вище матеріальні об`єкти могли зберегти на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, а тому їх повернення службовим особам ТОВ НВК «ЕКОЦЕНТР» може сприяти втраті вказаних слідів, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий в клопотанні вказав, що вказані речі та документи є речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню та є всі підстави вважати, що вони були набуті в результаті вчинення кримінальних правопорушень, зберегли на собі сліди злочину і відповідають вимогам ч. 2 ст. 167 КПК України, тому відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а тому просив накласти арешт.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання в повному обсязі. Вказала, що грунт та вода вилучені незаконно, оскільки слідчий суддя в ухвалі про надання дозволу на обшук не надав дозволу на їх вилучення.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора та представника власника майна слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, (кримінальне провадження № 0000086 від 17.05.2024 року, правова кваліфікація кримінальних правопорушень - ч. 1 ст.239, ч.1 ст. 242 КК України) органом досудового розслідування даного кримінального правопорушення є ГУНП в Кіровоградській області (а.к. 3).

В рамках вказаного кримінального провадження 29.07.2024, в період часу з 09:12 год. по 12:55 год., під час проведення санкціонованого обшуку за місцем діяльності ТОВ НВК «ЕКОЦЕНТР», на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.07.2024, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено:

в кабінеті №1 прохідно-побутового приміщення, на столі технолога виявлені документи: оригінал договору про повну матеріальну відповідальність працівника від 18.01.2022 на 1арк.; копія протоколу випробування №3434 від 04.07.2023 на 1 арк.; копія протоколу випробування №3431 від 29.06.2023 на 1арк.; копія протоколу випробування №3433 від 29.06.2023 на 1арк.; копія наказу від 29.12.2023 №29/12/23 «Про проведення капітального ремонту обладнання та призначення відповідальної особи» на 1арк.; копія наказу від 03.01.2024 №03/01/2024 «Про проведення капітального ремонту обладнання та призначення відповідальної особи» на 1 арк.;

з котловану, який розташований на території, з різних його частин, на глибині від 0,2м. по 1м. вилучені зразки грунту, який перемішаний та упакований до спеціального пакету НПУ №WAR1544541;

з спостережної свердловини вилучено зразки води в кількості 5літрів, яку поміщено до поліетиленової ПЕТ-пляшки ємністю 5см.куб., яку упаковано до спеціального пакету НПУ СУ №PSP8104571, про що складено відповідний протокол ( а.к. 22-25).

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, що передбачає ч. 2 ст. 131 КПК України.

Згідно з ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1,2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч.2 ст. 168 КПК України).

Відповідно до до ч.7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Постановою старшого слідчого ВРЗЗ СУ ГУНП в Кіровоградський області ОСОБА_5 від 29.07.2024 року оригінал договору про повну матеріальну відповідальність працівника від 18.01.2022 на 1арк.; копія протоколу випробування №3434 від 04.07.2023 на 1 арк.; копія протоколу випробування №3431 від 29.06.2023 на 1арк.; копія протоколу випробування №3433 від 29.06.2023 на 1арк.; копія наказу від 29.12.2023 №29/12/23 «Про проведення капітального ремонту обладнання та призначення відповідальної особи» на 1арк.; копія наказу від 03.01.2024 №03/01/2024 «Про проведення капітального ремонту обладнання та призначення відповідальної особи» на 1 арк.; зразки грунту; зразки води визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні №0000086 від 17.05.2024 (а.к. 29).

Слідчим доведено, що оригінал договору про повну матеріальну відповідальність працівника від 18.01.2022 на 1арк.; копія протоколу випробування №3434 від 04.07.2023 на 1 арк.; копія протоколу випробування №3431 від 29.06.2023 на 1арк.; копія протоколу випробування №3433 від 29.06.2023 на 1арк.; копія наказу від 29.12.2023 №29/12/23 «Про проведення капітального ремонту обладнання та призначення відповідальної особи» на 1арк.; копія наказу від 03.01.2024 №03/01/2024 «Про проведення капітального ремонту обладнання та призначення відповідальної особи» на 1 арк.; зразки грунту; зразки води об`єктивно могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення ( п.1 ч.2 ст.170 КПК України) та можуть містити відомості про факти чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Крім того, на даний час проводяться процесуальні дії, спрямовані на збирання доказів, які можуть підтвердити факт вчинення кримінального правопорушення або його спростувати, а тому матеріали клопотання слідчого свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Разом з тим, слідчий суддя відзначає, що відповідно до до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України,

постановив:

клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000086 від 17.05.2024 на речі та документи, що були вилучені 29.07.2024, в період часу з 09:12 год. по 12:55 год., під час проведення обшуку за місцем діяльності ТОВ НВК «ЕКОЦЕНТР», на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.07.2024, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-оригінал договору про повну матеріальну відповідальність працівника від 18.01.2022 на 1арк.; копія протоколу випробування №3434 від 04.07.2023 на 1 арк.; копія протоколу випробування №3431 від 29.06.2023 на 1арк.; копія протоколу випробування №3433 від 29.06.2023 на 1арк.; копія наказу від 29.12.2023 №29/12/23 «Про проведення капітального ремонту обладнання та призначення відповідальної особи» на 1арк.; копія наказу від 03.01.2024 №03/01/2024 «Про проведення капітального ремонту обладнання та призначення відповідальної особи» на 1 арк.;

-зразки грунту;

-зразки води.

Заборонити розпоряджатися та користуватися вищевказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6