Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/3081/24
Провадження № 1-в/553/382/2024
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції справу за поданням Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, засудженого 28.03.2022 вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

До Ленінського районного суду м. Полтави із поданням звернувся начальник ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)», в якому порушує питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , як такого, що фактично відбув визначений ч.3 ст.81 КК України строк покарання та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів виправлення.

Представник ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» в судовому засіданні подання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Засуджений ОСОБА_5 пояснив, що за час відбування покарання зробив для себе висновки та прохав звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Прокурор проти задоволення подання заперечив. Наголосив, що поведінка обвинуваченого за весь час відбування покарання не була стабільною та послідовною, обвинувачений систематично допускав порушення режиму, що свідчить про відсутність виправлення останнього.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши приєднані до подання матеріали та особову справу засудженого, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 28.03.2022, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк на 4 роки. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Крюківського районного суду міста Кременчука від 02.03.2021 і остаточно визначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Згідно розпорядження про виконання судового рішення, що набрало законної сили вирок Кременчуцького районного суду міста Кременчука від 28.03.2022 набрав законної сили 03.05.2022.

Відповідно до ч.2 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема, - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув, визначений цією нормою строк покарання.

Правова конструкція ст. 81 КК України дає надію засудженому на можливість дострокового звільнення від відбування призначеного судом покарання і стимулює його до зразкової поведінки і сумлінного ставлення до праці як обов`язкових умов для застосування такого звільнення.

Умовно-дострокове звільнення має важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як визначено статтею 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснив про необхідність під час розгляду даного питання ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ст.9 КВК України добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого.

Як убачається з приєднаних до справи матеріалів та матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_5 прибув до ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№64)» 20.04.2022, початок строку відбування покарання відраховано з 28.03.2022, кінець строку покарання 07.01.2026, попередньо утримувався у ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» з 10.12.2021. Також ОСОБА_5 з 06.10.2022 перебував у Стрижавській ВК № 81, звідки він прибув до Полтавської ВК №64 18.11.2022.

Згідно із наданою характеристикою засудженого ОСОБА_5 , останній за період перебування у ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» характеризувався задовільно, стягнень та заохочень не мав.

З 20.04.2022 ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», за час відбування покарання характеризується позитивно, на початку строку покарання за порушення встановлених правил поведінки чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, під впливом проведених виховних заходів змінив свою поведінку на кращу, стягнення погашені в установленому законом порядку. Адміністрацією заохочувався п`ять разів, до праці ставиться сумлінно. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, адекватно реагує на критику в свою адресу, дотримується правомірних відносин з персоналом установи. Утримує в чистоті та порядку спальне місце, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується, виконує роботи з самообслуговування.

Згідно із наданою характеристикою, ОСОБА_5 рішенням дисциплінарної комісії був заохочений 14.08.2023, 15.11.2023, 15.02.2024, 15.05.2024, 15.08.2024 у виді подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

Після внесення подання на розгляд суду, засуджений ОСОБА_5 додатково був заохочений рішенням комісії від 15.11.2024 також у виді подяки.

Також за час відбування покарання рішеннями дисциплінарної комісії засуджений ОСОБА_5 чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, а саме: 06.06.2022 у виді догани за відмову від чергування згідно графіка, 09.09.2022 у виді догани за відмову від чергування згідно графіка, 23.11.2022 у виді догани за відмову від чергування згідно графіка, 21.12.2022 у виді догани за запізнення на ранкову поіменну перевірку.

Згідно з оцінкою ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик визначено як середній. Також як середній оцінений ризик ймовірної небезпеки для суспільства.

Рішеннями комісії виправної колонії від 01.05.2023 у зміні умов тримання, а саме в переведенні до дільниці соціальної реабілітації відмовлено, як особі яка не стає на шлях виправлення.

Рішенням комісії виправної колонії від 01.01.2024 у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому в порядку ст.82 КК України відмовлено, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Термін застосування умовно-дострокового звільнення не раніше 27.08.2024.

Згідно з характеристикою, в установі засуджений працевлаштований в бригаді по обробці металевих виробів.

За довідками про нарахування заробітної плати, ОСОБА_5 нараховувалась заробітна плата за фактично відпрацьовані місяці, а саме за червень 2023 року та квітень жовтень 2024 року, в загальному розмірі 14922,82 грн.

Також за наданими виправною колонією довідками, засуджений в період з 01.04.2023 по 30.05.2023 та з 01.07.2023 по 30.03.2024 на безоплатній основі працював днювальним та залучався до додаткових неоплачуваних робіт та активно брав участь з благоустрою установи.

Водночас, відомостей про залучення ОСОБА_5 до робіт на безоплатній основі матеріали особової справи не містять, як і відомостей про працевлаштування засудженого у період з квітня 2022 року до квітня 2023 року.

При цьому, як свідчать матеріали особової справи засудженого, окрім накладення дисциплінарних стягнень, 06.06.2022, 09.09.2022, 23.11.2022 та 21.12.2022, ОСОБА_5 11.06.2022 з власних міркувань відмовився чергувати згідно з графіком, 02.07.2022 палив цигарку у невстановленому місці, за що, згідно з рішеннями дисциплінарної комісії від 14.06.2022, 06.07.2022 за невиконання покладених обов`язків, порушення встановлених заборон, порушення вимог режиму та установленого порядку відбування покарання було вирішено обмежитись бесідою.

Таким чином за період відбування покарання ОСОБА_5 шість разів допускав порушення вимог режиму, чотири з яких пов`язані із відмовою від чергування, що свідчить про стабільне ігнорування засудженим вимог режиму.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування умовно-дострокового звільнення у відношенні ОСОБА_5 , суд вказує, що згідно з положеннями ст.81 КК України, засуджений відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом, що свідчить про наявність передумови для розгляду питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення.

При цьому основним і вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

В основі висновку суду про виправлення засудженого має лежати аналіз даних про його поведінку та ставлення до праці за увесь період відбування покарання.

У даному випадку, хоча відбутий засудженим строк покарання і узгоджується з вимогами ч.3 ст.81 КК України, проте застосування положень ст.81 КК України не є виправданим, оскільки необхідність у подальшому відбуванні покарання не відпала і до моменту звільнення мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, наразі не досягнута.

Із встановлених судом обставин вбачається, що у поведінці ОСОБА_5 спостерігаються позитивні тенденції та останній стає на шлях виправлення, з серпня 2023 отримує заохочення, однак поведінка засудженого ОСОБА_5 протягом всього строку відбування покарання не була стабільною та послідовною, про що свідчить його характеристики, згідно з якими адміністрацією установи було визнано недоцільним застосування пільги в порядку ст.ст.100,101 КВК України, ст.82 КК України.

Так, ще станом на 01.01.2024 адміністрацією установи засуджений був визнаний таким, що не заслуговує на застосування пільги, у зв`язку із недосягненням необхідного ступеня виправлення.

Крім того, згідно із наданими матеріалами, засудженим шість разів було порушено вимоги режиму, за що чотири рази застосовані дисциплінарні стягнення, а два рази комісія вирішила обмежитись бесідами.

При цьому, відбуваючи покарання з 20.04.2022, засудженому нараховувалась заробітна плата лише за червень 2023 року та квітень жовтень 2024 року і до робіт з благоустрою до квітня 2023 року ОСОБА_5 не залучався.

Враховуючи наведені обставини, які свідчать про відсутність об`єктивного виправлення засудженого та відомостей про його особу, ставлення до вчиненого злочину, праці та додержання вимог режиму, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення, оскільки мета покарання наразі не досягнута.

За таких обставин, подання ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія (№ 64)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 відмовити. Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Ленінський районний суд м. Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1