Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/938/23
Провадження № 1-кп/490/375/2024
У Х В А Л А

12 липня 2024 року суддя Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , розглянувши кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Возсіятське Вознесенського /на той час - Єланецького/ району Миколаївської області, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 187 Кримінального Кодексу України, -, -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. Прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 .

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

1. В провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 187 Кримінального Кодексу України.

В межах цього кримінального провадження ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину за таких обставин

09.12.2020 непрацюючі мешканці м. Миколаєва ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які не мали законного джерела прибутку, вирішили зайнятись злочинною діяльністю, пов`язаною із скоєнням розбійного нападу на ОСОБА_6 .

09 грудня 2020 року приблизно о 19 годині, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету скоєння розбійсного нападу, увійшли до будинку АДРЕСА_2 .

Знаходячись у приміщенні будинку за вказаною адресою, ОСОБА_4 почав наносити удари в область життєво важливих органів обличчя та голови ОСОБА_6 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді ран в лобній ділянці та в ділянці лівої щоки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (кожне), при цьому заволодів грошовими коштами в сумі 600 гривень, які знаходились у внутрішній кишені куртки останнього. В цей час ОСОБА_3 поклав до заздалегідь підготовленого рюкзаку речі, а саме побутові прилади. Після чого ОСОБА_5 , з метою подолання опору, почав наносити удари ОСОБА_7 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови та правої щоки, які відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень (кожне), при цьому демонстрував ніж, яким погрожував нанести удар та в подальшому штовхнув її в ванну кімнату, тим самим обмеживши волю до спротиву та пересівання по приміщенню кімнати, де почав наносити удари рукою по обличчю.

Після чого, утримуюи викрадене (грошові кошти в сумі 600 гривень та майно, а саме праску вартістю 99,50 грн., продовжувач марки Legrand EG00755 довжиною 5 м. вартістю 93,33 грн., продовжувач на три розетки з написом 250 В довжиною 1,48 м вартістю 50,00 грн., продовжувач без марки з написом 1 р 60 к довжиною 3 м вартістю 86,67 грн., продовжувач марки Alfa довжиною 3 м. вартістю 86,67 грн., телевізійну антену вартістю 59,85 грн., зарядний пристрій Xiaomi моделі MDY-09-EW вартістю 125,00 грн., алюмінієву сковорідку вартістю 170,00 грн., алюмінієву підставу вартістю 100,00 грн., приймач для прийому телеканалів World Vision T62D, вартістю 173,33 грн.) при собі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, чим спричинили потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1.644,35 грн., однак розпорядитись на власний розсуд не встигли так як були затримані громадянами та співробітниками поліції.

2. В межах цього кримінального провадження ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 17 травня 2024 року відносно ОСОБА_3 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16 липня 2024 року включно.

3. Прокурором заявлене клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_3 під вартою.

4. Судове засідання у справі призначалось на 12 липня 2024 року на 14:00 годину, проте проведення судового засідання видалось неможливим через зумовлене повномасштабним військовим вторгненням збройних сил російської федерації на територію України планове відключення подачі електроенергії як у приміщенні Центрального районного суду міста Миколаєва, так й у приміщенні Держаної Установи Миколаївський слідчий ізолятор .

5. Відповідно до до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), від 07 листопада 2022 року № 757/2022 (затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738 - ІХ), від 06 лютого 2023 року № 58/2023 (затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ), від 01 травня 2023 року (затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ), від 26 липня 2023 року № 451/2023 (затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ), від 06 листопада 2023 року № 734/2023 (затвердженим Законом України від 07 листопада 2023 року № 3429-IX), від 05 лютого 2024 року (затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-ІХ), від 06 травня 2024 року № 271/2024 (затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року № 3684-IX)/ з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан.

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

Що регулюють порядок розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу під час судового розгляду.

1. Відповідно до частини 1 статті 331 Кримінального Процесуального Кодексу України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

При цьому частина 2 цієї статті передбачає, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

2. Відповідно до частини 1 статті 193 глави 18 Кримінального Процесуального Кодексу України:

Розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Що регулюють порядок застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

1. Відповідно до частини 1 статті 197 Кримінального Процесуального Кодексу України

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

2. Відповідно до частини 6 статті 615 Кримінального Процесуального Кодексу України

У разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці..

Інші норми діючого законодавства.

1. Відповідно до статті 321 Кримінального Процесуального Кодексу України

Головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

/частина 1/

Головуючий у судовому засіданні вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

/частина 2/

2. Відповідно до частини 9 статті 6 Кримінального Процесуального Кодексу України

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

3. Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні № 4-р/2019 від 13 червня 2019 року:

слід брати "до уваги Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27 вересня 2006 року № Rec (2006) 13 державам-членам щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, умов. в яких воно має відбуватись, та про заходи забезпечення гарантій проти зловживань, якими визначено детальні стандарти щодо права на оскарження: "18. Будь-яка особа, що її утримують під вартою, як і будь-хто, щодо кого ухвалюється рішення стосовно продовження такого утримання або стосовно альтернативних заходів, повинна мати право оскаржити таке рішення та по ухваленні цього рішення повинна бути поінформованою про наявність такого права. 19. [1] Утримувана під вартою особа повинна мати самостійне право невідкладно звернутись до суду в питанні правомірності утримування її під арештом. [2] Це право може бути забезпечено у спосіб періодичного перегляду питання про утримання під вартою, що дозволяє порушити будь-яку проблему, пов`язану з таким зверненням".

Європейська Комісія "За демократію через право" ( ОСОБА_8 ) в ухваленому на 118-му пленарному засіданні Резюме amicus curiae від 18 березня 2019 року № 939/2018 (CDL-AD(2019)001) (далі - Резюме) зазначила, що "національний (конституційний) законодавець може передбачити можливість апеляційного оскарження тимчасових заходів, як наприклад, тримання під вартою за рішенням суду першої інстанції та надати апеляційному органові повноваження вирішити це питання" (§ 49).

Розглядаючи питання, чи таке апеляційне оскарження має вирішуватись невідкладно або ж з підстав процесуальної ефективності в його розгляді може бути затримка поки не буде вирішено справу по суті, ОСОБА_8 . спираючись на панівну практику європейських держав, вважає бажаним, щоб окреме апеляційне оскарження було вирішене негайно з огляду на таке: "на відміну від розгляду клопотань щодо звільнення. поданих пізніше. розгляд апеляційної скарги іншим суддею - що не брав участі в ухваленні рішення про тримання під вартою й через це позбавлений упередженості на користь такого рішення - надає можливість виправити помилки, які могли бути допущено при ухваленні рішення про тримання під вартою підозрюваного або про подовження такого тримання"; "у питаннях такої ваги, як позбавлення волі, кращим є додатковий завчасний контроль, аніж контроль ex-poste, можливість якого наставатиме тоді, коли звільнення вже неможливим, а його наслідком може бути лише відшкодування (§ 50 Резюме).

…

Конституційний Суд України вважає, що неможливість своєчасного апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою унеможливлює ефективну та оперативну (дієву) перевірку правомірності обмеження конституційного права особи на свободу на стадії досудового розгляду. Неможливість оскарження особою чи її захисником в апеляційному порядку ухвали суду про продовження строку тримання під вартою створює умови, за якими помилкове рішення суду першої інстанції, чинне протягом тривалого часу, може призвести до тяжких невідворотних наслідків для зазначеної особи у вигляді безпідставного обмеження її конституційного права на свободу.

…

Наведене узгоджується з частиною четвертою статті 5 Конвенції щодо права кожного. кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним. Крім того, можливість апеляційного оскарження та перегляду апеляційним судом рішення про тримання під вартою, ухваленого судом першої інстанції, має на меті, насамперед. уникнення свавільного позбавлення свободи.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Щодо можливості вирішення питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою в порядку, що передбачений кримінальним процесуальним законодавством.

І......Наведені приписи діючого законодавства доводять, що питання про доцільність подальшого тримання обвинуваченого під вартою має вирішуватись у судовому засіданні.

ІІ......З огляду на таке, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, зауважую таке.

1. У призначений час проведення судового засідання не видалось за можливе через відключення електроенергії.

2. Відповідно до графіку планових відключень електроенергія у приміщеннях Центрального районного суду міста Миколаєва та Державної Установи Миколаївський слідчий ізолятор буде відсутньою до закінчення робочого часу 12 липня 2024 року та ще протягом години після закінчення робочого часу.

3. 13 та 14 липня 2024 року є вихідними днями, протягом яких також будуть відбуватись тривалі планові відключення електроенергії.

4. З огляду на завантаженість головуючого у справі, а також тривалі планові відключення електроенергії 15 та 16 липня 2024 року (відповідно до графіків відключень, у ці дні очікується, що електроенергія у приміщення суду та Державної Установи Миколаївський слідчий ізолятор буде подаватись протягом 04 годин), а також часу, необхідного на призначення судового засідання та направлення процесуальних документів на виконання (що також потребує наявності електроенергії) призначення судового засідання у ці дні також не буде можливим.

Отже, проведення судового засідання до закінчення строку дії ухвали про тримання обвинуваченого під вартою не є можливим, що, в свою чергу, унеможливлює розгляд питання про продовження строку тримання ОСОБА_3 під вартою в порядку, що передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством.

Щодо подальшого застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого.

І……Системний аналіз норм кримінального процесуального законодавства, що регулюють строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доводить, що:

-за загальним правилом, такий строк не може перевищувати двох місяців;

-якщо до сплинення цього строку вирішення питання про доцільність подальшого перебування обвинуваченого під вартою не є можливим, під час дії воєнного стану обвинувачений не звільняється з-під варти, але строк дії попередньої ухвали за законом (тобто автоматично та безальтернативно) вважається продовженим;

-в такому випадку строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу не може перевищувати чотирьох місяців.

ІІ……З огляду на таке суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає таке.

1. Як зазначалось вище, наразі на території України запроваджений воєнний стан.

2. Як доведено вище, з огляду на умови воєнного стану вирішити питання про доцільність тримання обвинуваченого під вартою до закінчення строку дії ухвали від 17 травня 2024 року не видається за можливе.

3. При цьому слід зазначити, що питання щодо звільнення ОСОБА_3 з-під варти ані - обвинувачений, ані - його захисник - наразі не порушують.

Отже, строк тримання ОСОБА_9 під вартою слід вважати продовженим до вирішення відповідного питання судом, але - не більше, ніж до 06 травня 2024 року.

Щодо порядку інформування про строк тримання під вартою.

Діюче кримінальне процесуальне законодавство не містить посилань про порядок інформування сторін кримінального провадження та установи попереднього утримання про наявність обставин, передбачених у частини 6 статті 615 Кримінального Процесуального Кодексу України.

За такого суд, керуючись приписами частини 6 статті 9 цього Кодексу, виходжу з загальних засад кримінального провадження.

Виходячи з цих засад, зауважую таке.

1. Зі змісту статті 321 Кримінального Процесуального Кодексу України випливає, що обов`язок щодо такого інформування покладається на головуючого у справі.

2. Стосовно ж способу виконання такого обов`язку зауважую про таке.

2.1. Не викликає жодних сумнівів те, що відповідне інформування має відбуватись у письмовій формі.

2.2. Далі, наведені вище дороговкази, що містяться у рішенні Конституційного Суду України, вказують про те, що спосіб інформування має бути таким, що надає обвинуваченому та його захиснику оскаржити тримання ОСОБА_3 під вартою.

Отже, відповідне інформування має відбуватись шляхом постановлення ухвали.

Принагідно слід зазначити, що саме такий спосіб інформування здатен, за наявності до того підстав, запобігти невідворотним наслідкам у вигляді безпідставного обмеження конституційних прав і свобод ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 321, 369-372; 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Повідомити Державну Установу "Миколаївський слідчий ізолятор" про те, що строк тримання під вартою ОСОБА_2 слід вважати продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж до 16 вересня 2024 року.

Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом 05 днів.

Головуючий суддя = ОСОБА_10 =