Справа № 461/5132/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/888/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу з доповненнями до неї, прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 22 липня 2024 року,

з участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників підозрюваного - адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9

в с т а н о в и в:

цією ухвалою слідчого судді задоволено скаргу адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру в межах кримінального провадження №000030 від 29 травня 2023 року. Скасовано повідомлення про підозру від 20 березня 2024 року, пред`явлену ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.5 ст.191, ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні №0000030 від 29 травня 2023 року.

Зобов`язано прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000030 від 29 травня 2023 року виключити з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань інформацію щодо повідомлення про підозру від 20 березня 2024 року, пред`явлену ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що у матеріалах кримінального провадження відсутні достатні об`єктивні факти або інформація, які б могли свідчити про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

В своїй апеляційній скарзі з доповненнями до неї, прокурор Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки винесена без належної оцінки доводів сторони обвинувачення, матеріалів досудового розслідування, а тому підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що у своїй скарзі сторона захисту не спростовує факт вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, а також порушення порядку вручення повідомлення про підозру, визначеного ст. 278 КПК України. Звертає увагу на те, що твердження сторони захисту щодо відсутності доказів вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень є необгрунтованими та надуманими, так як, враховуючи межі поданої адвокатом скарги, стороною обвинувачення спростовувалися твердження захисника та були наведені докази вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Стверджує, що стороною обвинувачення були надані докази, які обгрунтовували обставини, зазначені в повідомленні про підозру ОСОБА_7 , водночас, слідчий суддя не взявши це до уваги, виклав у своєму рішенні твердження про їх відсутність.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 20 березня 2024 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора про задоволення апеляційної скарги, думку ОСОБА_7 та його захисників - адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про залишення ухвали слідчого судді без змін, обговоривши наведені доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як зазначено у ч. 2 ст. 309 КПК під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, зокрема, ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є, зокрема, щоб жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею дотримано зазначених вимог закону, з огляду на наступне.

Так, як вбачається з матеріалів справи, слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 29 травня 2023 року за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України.

20 березня 2024 року у кримінальному провадженні №0000030 від 29 травня 2023 року, слідчим відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_16 , складено письмове повідомлення про підозру, погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованоі прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_17 , згідно з яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. З ст. 27 ч. З ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, а саме у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем, вчиненого повторно, у великих та особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану, організованою групою, та у службовому підробленні вчиненому організованою злочинною групою.

14 червня 2024 року адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив скасувати повідомлення про підозру від 20 березня 2024 року, пред`явлену ОСОБА_7 та зобов`язати прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000030 від 29.05.2023 виключити з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань інформацію про повідомлення про підозру від 20 березня 2024 року, пред`явлену ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. З ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, мотивуючи тим, що повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст.ст. 276-277 КПК України.

Так, процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачений ст.278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст.277 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру має містити, серед іншого, зміст підозри та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність.

Фактичні обставини інкримінованого особі кримінально-караного діяння мають відповідати його кримінально-правовій кваліфікації, тобто не допускається інкримінування особі тих дій, яких вона фактично не вчиняла.

Згідно ст.ст. 276-278 КПК України вбачається, що при розгляді скарги на рішення слідчого про підозру слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи. Тобто, слідчий суддя досліджує не самі докази, а лише їх наявність та вагомість.

Приймаючи рішення про задоволення скарги адвоката ОСОБА_8 , слідчий суддя, з врахуванням зазначених положень закону, вірно зазначив, що в обгрунтованості підозри вирішальне значення має, зокрема, відповідність кримінально-правової кваліфікації діяння фактичним діям підозрюваної особи. Як вбачається із змісту повідомленої підозри, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 створив організовану групу, до якої залучив ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з метою заволодіння бюджетними коштами під час проведення робіт із реконструкції будівель та споруд ліцею, контролював за їх діями, надавав їм вказівки щодо безпосереднього заволодіння бюджетними коштами, вирішував проблемні питання, які будуть виникати в ході реалізації злочинного плану.

Разом з тим, на думку колегії суддів, слідчий суддя вірно встановивши, що в матеріалах кримінального провадження відсутні достатні докази того, що ОСОБА_7 спілкувався, зустрічався, чи іншим чином контактував з іншими підозрюваними з метою обговорення, чи погодження процесу готування цінових пропозицій, проектів договорів підряду, договірної ціни, запланованих робіт та порядку розподілу грошових коштів, отриманих внаслідок неналежного виконання робіт; зафіксованих фактів організації зустрічей, покази осіб, які брали участь у таких зустрічах, щодо даних обставин, прийшов до вірного переконання, що твердження органу досудового розслідування про дані обставини є лише припущенням без достатніх доказів на підтвердження обставин інкримінованих ОСОБА_7 діянь, відтак відсутні достатні підстави для підозри ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

Поряд з цим, слідчим суддею вірно зазначено, що для повідомлення особи про підозру має бути наявним склад кримінального правопорушення та достовірні, належні, допустимі докази, що в своїй сукупності будуть достатніми для повідомлення особі про підозру.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні факти причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому правопорушень.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи прокурора в апеляційній скарзі про незаконність ухвали слідчого судді є необгрунтованими.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу з доповненнями до неї, прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 22 липня 2024 року стосовно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4