Справа № 289/2494/23
Номер провадження 1-кп/289/37/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000165 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Моделів Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та до взяття під варту проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20 липня 2023 року близько 20 години ОСОБА_7 прийшов до господарства ОСОБА_10 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , де за допомогою дерев`яної палиці розбив скло у вікнах веранди і через утворений отвір проник в середину будинку.

Там, знайшовши в першій кімнаті будинку ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , дуючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, з метою протиправного заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , під вигаданим приводом, вчинив конфлікт, в ході якого умисно наніс удари кулаками в обличчя ОСОБА_10 , та поваливши останнього на підлогу, продовжив наносити численні удари ногами по тулубу ОСОБА_10 , спричинивши тяжкі тілесні ушкодження у вигляді переломів чотирьох ребер зліва, трьох ребер справа з пошкодженням пристінкової плеври, тупої закритої травми живота з розривом селезінки, яка ускладнилась травматичним шоком важкого ступеню, що зумовило зупинку серцевої діяльності, дихання, функцій центральної нервової системи та стало безпосередньо причиною смерті ОСОБА_10 , який від отриманих травм помер на місці події після прибуття бригади екстреної медичної допомоги.

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, просив його виправдати, вказавши, що він не причетний до цього злочину, оскільки тілесних ушкоджень ОСОБА_10 не наносив і у нього не було мотивів для скоєння вказаного злочину, бо перебував з потерпілим у нормальних відносин і ніколи з ним не конфліктував. Дав показання, в яких зазначив, що 20 липня 2023 року близько 16 години він прийшов до будинку потерпілого ОСОБА_10 , що розташований в АДРЕСА_2 . Так як у будинку ОСОБА_10 були зачинені вхідні двері, покликав його через робите вікно. ОСОБА_10 відчинив вхідні двері і вийшов з будинку. На ньому не було футболки, тому обвинувачений на тулубі потерпілого з лівого чи з правого боку, а саме на ребрах помітив великий синець. Далі вони разом зайшли всередину будинку, де у кімнаті на столі обвинувачений побачив півтора літрову пластикову пляшку з рідиною, якою, на його думку, могла бути самогонна горілка, та три чарки, дві з яких були з прозорого безкольорового скла, а третя була скляна синього кольору. В цей момент між ними відбулась розмова, спілкувались близько 10 хвилин. Потерпілий казав, що він спав, тому не чув, як обвинувачений кликав його. Потерпілий вже перебував в стані алкогольного сп`яніння. Під час цієї розмови ОСОБА_10 розповів, що вікно розбила собака, а чому у нього в області ребер був синець він не знав. Обвинувачений попросив потерпілого допомогти йому відремонтувати трактор на що той погодився і сказав, що прийде до обвинуваченого через п`ять хвилин. Обвинувачений вийшов з будинку ОСОБА_10 і вирішив почекати його біля сусіднього будинку, де зустрів ОСОБА_11 , який виніс йому позичені раніше гроші у сумі 1000 грн. Недочекавшись потерпілого ОСОБА_7 пішов додому, що розташований в АДРЕСА_1 , де вживав алкоголь та лагодив трактор. Оскільки ОСОБА_10 до нього не приходив він декілька разів до нього телефонував і просив прийти, однак в подальшому той перестав піднімати слухавку. Тому ОСОБА_7 зателефонував своїй дружині та попросив, щоб вона зателефонувала сусідам ОСОБА_10 - родині ОСОБА_12 і таким чином дізналась, чому він не підіймає слухавку. У розмові з дружиною повідомляв їй про побачений на тілі ОСОБА_10 синець. Цього ж дня близько 21 год. 30 хв. обвинувачений дізнався, що з ОСОБА_10 щось сталось, бо побачив біля його будинку автомобіль швидкої медичної допомоги, яка після наближення обвинуваченого до будинку потерпілого поїхала з того місця. Він зайшов до будинку ОСОБА_10 , де побачив, що той лежав на підлозі біля дивана без ознак життя. Зрозумів, що він помер, оскільки швидка поїхала і залишила його у будинку. Предмети побуту у кімнаті не були розкидані. До приїзду поліції ОСОБА_7 залишався у будинку потерпілого і ніхто до будинку більше не заходив. На початку двадцять третьої години приїхала поліція, яка затримала обвинуваченого, одягнувши йому на руки кайданки. Обвинуваченого вивели надвір, тому йому невідомо про те, що в подальшому відбувалось у вказаному будинку. Зранку наступного дня, після того як поліцейські завершили проводити слідчі дії, його завезли до відділку поліції. Під час проведення слідчого експерименту поліцейські чинили на нього тиск та примусили визнати те, що це він розбив вікно у будинку потерпілого і наносив йому тілесні ушкодження, зазначивши, що в противному випадку вони проведуть обшук у будинку обвинуваченого, де знайдуть гранати і той буде притягнутий до відповідальності. Вважав, що так як у нього ніяких гранат не було і інкримінований злочин він не вчиняв, тому вирішив визнавати обставини скоєного злочину під час слідчого експерименту. Також обвинувачений зазначив, що у телефонній розмові з дружиною він не міг їй сказати, що убив потерпілого, та у будинку ОСОБА_10 могли бути три недопалки його сигарет, бо він під час спілкування з потерпілим курив сигарети.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість повністю доводиться наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

-показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні показав, що потерпілий ОСОБА_10 є його братом, який проживав з матір`ю обвинуваченого. Неприязних відносин у нього з потерпілим та обвинуваченим не було. З обвинуваченим він не був знайомий та ніколи з ним не спілкувався. 21 липня 2023 року о 07:15 год. ОСОБА_56 повідомила йому, що обвинувачений убив ОСОБА_10 . Від сусідки брата - ОСОБА_14 , прізвище якої не пам`ятає, йому стало відомо, що обвинувачений 20 липня 2023 року заходив до будинку потерпілого та, що вона знайшла потерпілого ОСОБА_10 без свідомості і викликала швидку медичну допомогу, до приїзду якої той помер. ОСОБА_6 зазначив, що йому відомо про те, що між його братом ОСОБА_10 та обвинуваченим раніше були конфлікти, однак не знає у чому полягає суть цих конфліктів. Про ці конфлікти йому відомо безпосередньо від ОСОБА_10 Брата востаннє бачив 10 років тому, однак раз на місяць вони спілкувались по телефону, як правило ініціатором цих дзвінків був він, а не його брат. Свій цивільний позов потерпілий ОСОБА_6 підтримав, вказав, що обвинувачений завдану йому шкоду не відшкодовував. При призначенні судом обвинуваченому покарання, потерпілий наполягав на його суворості;

-показаннями свідка ОСОБА_15 , яка зазначила, що неприязних відносин з обвинуваченим та потерпілим у неї не було. ОСОБА_57 є її чоловіком, вони з обвинуваченим проживали разом, виховували дитину. Потерпілий був співмешканцем її свекрухи. Обвинувачений домашнього насильства не вчиняв, з іншими людьми не конфліктував. 20 липня 2023 року близько 15 години обвинувачений поїхав у с. Моделів до будинку її свекрухи, щоб відремонтувати трактор. Близько 20 години ОСОБА_7 їй зателефонував і повідомив, що ОСОБА_10 помер. Так як вона в цей момент знаходилась в с. Потіївка, тому зателефонувала до сусідки ОСОБА_10 - ОСОБА_16 і попросила, щоб вона зайшла до потерпілого і перевірила чи дійсно той помер. Через 15 хвилин, близько 21 години вона їй перетелефонувала і повідомила, що ОСОБА_10 побитий лежить на підлозі та живий, тому через 20 хвилин ОСОБА_15 приїхала до будинку потерпілого, де побачила, що сусідка ходила за будинком, а потерпілий лежав на підлозі у будинку і хотів щось сказати, але не міг. Він лежав на правому боку, а на спині у нього був синець, запаху алкоголю від нього не відчувала. Речі не були розкидані, на підлозі була розлита вода. Вона викликала швидку медичну допомогу, яка їхала 40 хвилин, однак за 5 хвилин до її приїзду потерпілий помер. Медичну допомогу потерпілому не надавала, бо не знала яку допомогу можна було надати. До приїзду поліції ОСОБА_16 запросила її до себе на каву, де вона почула розмову між ОСОБА_16 і її чоловіком ОСОБА_11 , в якій останній у ОСОБА_16 запитав «чи ти успіла все там забрати і заховати?», на що вона відповіла «так». Що вони мали на увазі ОСОБА_15 не знає. За декілька хвилин до приїзду поліції обвинувачений прийшов до будинку ОСОБА_10 , запаху алкоголю від обвинуваченого вона не відчувала. Коли приїхала поліція вона разом з працівниками поліції зайшла до будинку ОСОБА_10 , де в цей момент був вже обвинувачений, тому бачила, як поліцейські затримували обвинуваченого і одягали йому кайданки. Через два тижні після смерті ОСОБА_10 від дочки ОСОБА_11 - ОСОБА_17 їй стало відомо, що 20 липня 2023 року хтось приїжджав до ОСОБА_10 на скутері, а після поховання останнього хтось до його будинку декілька разів заходив.

На запитання прокурора свідок частково змінила свої попередні показання, пояснивши, що 20 липня 2023 року близько 20 години саме вона зателефонувала ОСОБА_16 і попросила, щоб та зайшла до будинку ОСОБА_10 , бо свідок ОСОБА_15 не могла до нього додзвонитись, а він попередньо обіцяв до неї приїхати. Через п`ятнадцять хвилин ОСОБА_16 їй зателефонувала і сказала, що потерпілий лежить побитий на підлозі, тому просила її приїхати. В той момент коли ОСОБА_15 мала виїжджати до с. Моделів їй зателефонував обвинувачений і повідомив, що дізнався від мешканців села про те, що ОСОБА_10 помер. Також повідомив про те, що він ходив до будинку ОСОБА_10 , але той не відчиняв йому двері, бо спав або вживав алкоголь. По сусідству ОСОБА_7 зустрів ОСОБА_11 і той повернув йому позичені гроші. Свідок вказала, що того дня обвинувачений і потерпілий разом не випивали, оскільки ОСОБА_7 не вживав алкоголь з потерпілим. Коли вона була у будинку потерпілого з нею були ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . На думку свідка ОСОБА_15 , потерпілий ОСОБА_10 водився з ОСОБА_21 , разом з ним вживав алкоголь, тому ОСОБА_21 міг його побити. Вважає, що обвинувачений не міг убити потерпілого;

-показаннями свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що потерпілий та обвинувачений були її сусідами. Неприязних відносин з ними не має. 20 липня 2023 року близько 19 години їй зателефонувала дружина обвинуваченого і попросила її зайти до ОСОБА_10 , бо обвинувачений їй зателефонував і повідомив, що можливо убив ОСОБА_10 . Коли свідок прийшла до будинку потерпілого, то помітила, що вхідні двері були відчинені, в будинку на підлозі біля дивану на правому боку лежав ОСОБА_10 , у нього на лівому боці був синець. Крім нього в будинку більше нікого не було. Свідок покликала ОСОБА_10 , однак той у відповідь не відізвався та лише прохрипів, тому вважає, що він був ще живий. Свідок зателефонувала до ОСОБА_15 , щоб та викликала швидку медичну допомогу. В цей момент до будинку ОСОБА_10 прийшла ОСОБА_22 . До приїзду швидкої до них приїхала ще ОСОБА_15 . В кімнаті свідок бачила пляшку і дві стопки, які вона переставила у буфет. Швидка їхала близько 20 хвилин, але ОСОБА_10 помер до її приїзду. Медики констатували його смерть і викликали поліцію. Свідок ОСОБА_16 вказала, що 20.07.2023 до дзвінка ОСОБА_15 вона бачила обвинуваченого, бо він заходив до неї та казав, що телефонував ОСОБА_10 , але той не підіймав слухавку. Обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння. Через годину після того, як обвинувачений від неї пішов, їй надійшов вищевказаний телефонний дзвінок від ОСОБА_15 . У потерпілого і ОСОБА_7 було конфлікти, бо обвинувачений казав, що у нього щось пропадало і він підозрював у цьому ОСОБА_10 . ОСОБА_7 прийшов до будинку ОСОБА_10 ще до приїзду поліції. 20 липня 2023 року свідок не бачила хто заходив до ОСОБА_10 , а останнього бачила вранці цього дня, він йшов по воду і в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Свідку відомо, що у будинку ОСОБА_10 на веранді було розбите вікно і обвинувачений поліції розповідав, що він його розбив, щоб потрапити усередину будинку. Незадовго до 20.07.2023 свідок ОСОБА_16 на подвір`ї потерпілого бачила обвинуваченого, який спалював берці, а ОСОБА_15 прибігла до нього, бо він поводив себе агресивно;

-показаннями свідка ОСОБА_23 , яка показала, що потерпілий та обвинувачений її сусіди, з якими неприязних відносин не має. 20 липня 2023 року близько 20 години їй зателефонувала ОСОБА_16 і попросила прийти до будинку сусіда ОСОБА_10 , де її зустріли ОСОБА_16 разом з ОСОБА_11 , які стояли на вулиці. Коли вона зайшла до будинку, то всередині побачила потерпілого, який лежав на підлозі біля дивана на правому боку без свідомості і хрипів. На спині у нього був синець, де саме був цей синець свідок не пам`ятає. Вона помітила, що на підлозі також була розлита вода і зігнуті килимові доріжки. Перед приїздом швидкої медичної допомоги потерпілий перестав дихати, а медики згодом зафіксували його смерть. Після цього свідок одразу пішла додому. 20.07.2023 протягом дня свідок ОСОБА_7 та ОСОБА_10 не бачила. Про те хто заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження вона не знає. Вказала, що ОСОБА_10 проживав разом з матір`ю обвинуваченого, про конфлікти між ОСОБА_7 і ОСОБА_10 їй не відомо;

-показаннями свідка ОСОБА_24 , яка показала, що працює на посаді сільського голови, неприязних стосунків з обвинуваченим та потерпілим не має. 20.07.2023 близько 23 години, точного часу не пам`ятає, однак було вже темно, їй зателефонувала ОСОБА_25 , мешканка с. Моделів, яка працює вчителем у Гуто-Потіївській гімназії, і повідомила, що обвинувачений вбив людину, а мешканці села побоюються, що він може кинути гранату, бо погрожує нею та поводить себе агресивно, тому ОСОБА_24 рекомендувала їй зателефонувати до поліції. Обвинуваченого свідок бачила декілька разів, охарактеризувати його не може, скарг на нього до сільради не надходило. Через декілька днів після вищевказаних подій вона зустрічала дружину обвинуваченого і вона стверджувала, що ОСОБА_7 не винен у смерті потерпілого;

-показаннями свідка ОСОБА_26 , яка показала, що працює на посаді фельдшера. 20.07.2023 у період часу між 21 та 22 годиною до швидкої медичної допомоги надійшов виклик, що потрібна допомога у АДРЕСА_2 . Коли вони прибули на місце, то в будинку у першій кімнаті вона побачила ОСОБА_10 без ознак життя, він лежав на підлозі, на ньому була футболка. Навколо нього була розлита вода. Зі слів присутніх в будинку осіб вона дізналась, що до їх приїзду він ще хропів. Вона помітила, що потерпілий лежав в непритаманній позі та були присутні ознаки насильницької смерті, оскільки у нього були поломані всі ребра з правого боку, побита голова та викручена рука. Від дружини обвинуваченого їй стало відомо, що вона викликала швидку медичну допомогу і що ОСОБА_7 їй зателефонував і сказав, що він мабуть убив потерпілого. Від інших людей свідок дізналась, що обвинувачений вибив вікно у будинку, заліз до нього, разом з потерпілим вживав алкоголь і між ними стався конфлікт під час якого обвинувачений побив потерпілого. Коли чекали прибуття поліції по вулиці йшов ОСОБА_7 , щось тримав у руці в кишені. ОСОБА_10 свідок знала, оскільки раніше приїжджала на виклик до його дружини. Охарактеризувала його, як нормальну хазяйновиту неконфліктну людину. Зазначила, що він, хоча і вживав алкоголь, але негативних відгуків про нього не чула;

-показаннями свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що потерпілий та обвинувачений були його сусідами. Неприязних відносин з ними не мав. 20 липня 2023 року о 15 годині до нього за місцем проживання в АДРЕСА_3 приходив обвинувачений, який був напідпитку. Слідів крові чи тілесних ушкоджень у нього він не бачив. Обвинувачений скаржився, що хтось вкрав у нього акумулятор, і підозрював у цьому ОСОБА_10 . Між обвинуваченим і потерпілим раніше були конфлікти, про це знали всі односельчани. На думку ОСОБА_11 , коли обвинувачений був у нього вдома, то він не був негативно налаштований. Вони разом покурили після чого свідок сказав обвинуваченому, щоб той йшов лягав спати і обвинувачений від нього пішов. Після 16 години його дружині зателефонувала ОСОБА_15 і попросила сходити до ОСОБА_10 , бо вважала, що можливо ОСОБА_7 його вбив, тому свідок зайшов до будинку потерпілого, який від його будинку знаходиться на відстані 150-200 метрів. Він побачив, що потерпілий лежав на підлозі біля дивана. На підлозі також була розлита вода, килимові доріжки скомкані. На столі стояла пластикова пляшка і чарки. Поряд лежав перекинутий стілець. Свідок покликав ОСОБА_10 , але той лише захропів. Лівий чи правий бік, плече і ребра потерпілого були у синцях і подряпинах, вухо та ніс були у крові. Після цього ОСОБА_11 сказав дружині, щоб вона попросила ОСОБА_15 викликати швидку медичну допомогу. ОСОБА_15 приїхала через пів години і зайшла до будинку потерпілого. ОСОБА_7 прийшов до будинку ОСОБА_10 , коли вже приїхала швидка допомога. Всі присутні одразу ж повтікали, бо обвинувачений почав лякати їх гранатою. Свідку відомо, що попередньо між обвинуваченим і потерпілим були конфлікти. ОСОБА_7 давав ОСОБА_10 одяг, а потім його забрав і спалив. ОСОБА_11 вважає, що ОСОБА_21 ніколи не заходив до будинку потерпілого, оскільки він навіть жодного разу не бачив його біля цього будинку. На його думку, ОСОБА_21 не причетний до смерті ОСОБА_10 , так як того дня його не було в Моделеві. Свідок позитивно охарактеризував обвинуваченого, зазначивши, що поки той не вживав алкоголь був доброю людиною, надавав допомогу, позичав кошти, а як почав пити, поводив себе агресивно;

-показаннями свідка ОСОБА_27 , яка повідомила, що змінила своє прізвище з ОСОБА_28 на Ревуцьку, та пояснила, що брала участь в якості учасника слідчої дії у слідчому експерименті з обвинуваченим. В якості якого саме учасника пояснити не змогла. На той момент вона обіймала посаду слідчої слідчого управління ГУНП в Житомирській області. Дату, місце проведення вказаної слідчої дії, прізвище слідчого та кількість її учасників вона не запам`ятала. Вважає, що не була залучена до цієї слідчої дії в якості спеціаліста та не знає чи була вона в групі слідчих у даному кримінальному провадженні. З протоколом слідчого експерименту вона ознайомлювалась, оскільки слідчий його зачитав в її присутності, однак не пам`ятає, чи підписувала вона цей протокол. Участь у вказаному слідчому експерименті брала за вказівкою її керівництва;

-показаннями свідка ОСОБА_21 , який показав, що знає потерпілого та обвинуваченого, з ними неприязних відносин не мав. Знав потерпілого, бо проживав з ним в одному селі. Пам`ятає, що у 2023 році у с. Моделів йому стало відомо про смерть ОСОБА_10 . Від односельчан дізнався, що ОСОБА_7 побився з ОСОБА_10 , після чого той помер, однак що саме між ними сталось і у яких відносинах вони перебували йому невідомо. Вказав, що більше 10 років не спілкується з обвинуваченим. 20 липня 2023 року він був у с. Моделів, однак до заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень непричетний, оскільки будь-яких відносин з потерпілим і обвинуваченим у нього не було;

-показаннями свідка ОСОБА_29 , який пояснив, що неприязних стосунків з обвинуваченим не має, познайомився з ним лише в рамках даного кримінального провадження, коли здійснював його розслідування. Показав, що проводив слідчий експеримент, учасниками якого були ОСОБА_7 та його захисник, а також слідча слідчого управління ОСОБА_30 , яка здійснювала фіксування слідчої дії на відео. Вважає, що ОСОБА_30 входила до складу слідчої групи згідно відповідної постанови, якої він не бачив, та могла здійснювати відеозйомку, як спеціаліст, тому мала право задавати питання під час слідчої дії. Пам`ятає, що вона задавала питання обвинуваченому, і ОСОБА_29 пояснив, що саме він проводив слідчий експеримент, а не ОСОБА_31 . До того ж вказав, що ОСОБА_30 була присутня під час огляду місця події та їй був відомий зміст висновку судово-медичної експертизи, тому знала які питання треба було задавати обвинуваченому під час слідчого експерименту. Вона мала б бути зазначена у протоколі слідчого експерименту, однак чи була зазначена у ньому та чи ознайомлювалась з цим протоколом не пам`ятає. Під час слідчого експерименту були присутні також поняті. Матеріали кримінального провадження він нікому не розголошував. На запитання захисника пояснив, що обвинувачений був затриманий на місці скоєння злочину, тому відразу ж набув статусу підозрюваного, відтак хоча підозру ОСОБА_7 було вручено 22 липня 2023 року о 13 год., проведення слідчого експерименту цього дня о 10 годині не є порушенням процесуального законодавства.

Окрім того, винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена наступними дослідженими у судовому засіданні письмовими та речовими доказами.

Зі змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000165 від 20.07.2023 вбачається, що 21 липня 2023 року внесено відомості про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України, а саме що 20 липня 2023 року близько 20 години ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , руками і ногами наніс численні удари по тілу ОСОБА_10 , чим заподіяв йому тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть ОСОБА_10 (а.с. 105 том №1).

У постанові Верховного Суду у справі №761/28347/15-к від 09.09.2020, суд вказав, що реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру та, згідно з частиною 2 статті 84 КПК України, витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів.

Відповідно вказаний витяг, долучений прокурором до матеріалів кримінального провадження, суд вважає електронною базою даних, даний витяг засвідчує факт внесення відомостей до ЄРДР і належність та допустимість доказів, отриманих після внесення вказаних відомостей до реєстру.

З повідомлення про початок досудового розслідування, постанови про прийняття до провадження та доручення про проведення досудового розслідування від 21 липня 2023 року вбачається, що слідчим СВ відділення поліції №3 Житомирського РУП ОСОБА_32 21 липня 2023 року розпочато досудове розслідування у даному кримінальному провадженні з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України та, що 21.07.2023 о 12 год. 15 хв. ОСОБА_7 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України (а.с. 106-108 том №1).

Згідно постанови т.в.о. начальника СВ ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_33 від 21.07.2023 визначено групу слідчих у цьому кримінальному провадженні у складі слідчих ОСОБА_34 , ОСОБА_33 , ОСОБА_35 та ОСОБА_29 (а.с. 109 том №1).

У відповідності до постанови керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_36 у даному кримінальному провадженні визначено групу прокурорів у складі заступника керівника вказаного прокуратури ОСОБА_37 та прокурорів ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_5 (а.с. 110-111 том №1).

Рапортом інспектора-чергового ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 21.07.2023 підтверджується те, що 20 липня 2023 року о 21:20 зі служби «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_26 про смерть ОСОБА_10 . Остання повідомила, що в будинку за адресою: АДРЕСА_3 до прибуття медичної допомоги помер ОСОБА_10 , на тілі якого виявлено тілесні ушкодження. Зі слів сусідів його побив пасинок ОСОБА_44 , який проживає по АДРЕСА_4 (а.с. 112 том №1).

Рапортом інспектора-чергового ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 21.07.2023 підтверджується те, що 20 липня 2023 року о 22:33 зі служби «102» надійшло повідомлення від сільського голови ОСОБА_24 про те, що до неї зателефонувала житель села на ім`я ОСОБА_45 , яка повідомила, що ОСОБА_46 в с. Моделів вбив співмешканця матері (а.с. 113 том №1).

Згідно постанов Верховного Суду у справі №606/1634/15-к від 12.04.2019 та Верховного Суду у справі №225/1952/17 від 15.10.2020 рапорт немає самостійного значення, однак оцінюється в сукупності з іншими доказами у справі, а відтак вказані рапорти, долучені прокурором до матеріалів кримінального провадження береться судом до уваги.

Відомості у вказаних рапортах підтверджується листами КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Житомирської обласної ради від 08.08.2023 №01-06/25 та Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Житомирській області від 09.08.2023 №715/25/01-2023, згідно яких 20.07.2023 о 20:52 на єдиний телефонний номер «103» Центральної оперативно-диспетчерської служби було здійснено дзвінок невідомою особою жіночої статі щодо виклику бригади екстреної медичної допомоги за адресою АДРЕСА_5 , а також, що 20.07.2023 від ОСОБА_26 (з органів охорони здоров`я) та селищного голови ОСОБА_47 на спецлінію «102» ГУНП надійшли телефонні повідомлення про вбивство ОСОБА_10 в с. Моделів (а.с. 224, 226 том №1). Повідомлення ОСОБА_26 на лінію «102» також підтверджується аудіо файлом «Дорожка 2» на CD-R диску, згідно якого ОСОБА_26 в телефонній розмові оператору лінії «102» вказала, що прибула за місцем проживання ОСОБА_10 у складі екстреної медичної допомоги, де останнього виявлено мертвим з ознаками тілесних ушкоджень. Зі слів сусідів, які виявили ОСОБА_10 о 20:45, його побив пасинок на ім`я ОСОБА_48 , який про це повідомив своїй дружині і яка в подальшому викликала швидку медичну допомогу (а.с. 227 том №1).

Заявами ОСОБА_15 від 21.07.2023 та 22.07.2023 підтверджується те, що вона надала дозвіл провести огляд житла ОСОБА_10 , що розташоване по АДРЕСА_2 , а також дозвіл провести слідчий експеримент за участю ОСОБА_7 у цьому ж житлі (а.с. 114, 212 том №1).

Даними протоколу огляду місця події від 21.07.2023 та фототаблицями до цього протоколу, проведеного в домоволодінні розташованого по АДРЕСА_2 , підтверджується те, що в ході проведення огляду у вказаному домоволодінні виявлено труп ОСОБА_10 , який лежав на підлозі на правому боці головою до дивану, ногами до вікон. На тілі, а саме в ділянці лівої лопатки виявлено синці синюшного кольору, на лівій вушній раковині - залишки крові, в проекції грудини у верхній частині та нижній частині шиї синці синюшного кольору, по краям отворів носа - незначну кількість залишків рідкої крові, на внутрішній поверхні правого ліктьового згину - синюшність та осаднення. Трупні плями слабо розвинуті по правій боковій поверхні тулубу. Під час огляду правої тильної віконної рами у веранді було виявлено, що у другій та третій частинах рами у нижній її частині відсутні фрагменти скла розміром 46х55 см. На землі під віконною рамою, в якій відсутні два фрагменти скла виявлено множинні уламки скла у вигляді його розбиття. На відстані 52 см від правої тильної стіни на землі виявлено дерев`яну палицю округлої форми, розміром близько 177 см, діаметром близько 4 см (а.с. 115-137 том №1).

Постановою старшого слідчого СВ ВП №3 ОСОБА_35 від 22.07.2023 підтверджується те, що уламки скла, дерев`яну палицю, дві скляні чарки, пластикову пляшку, ємністю 1,5 літра, мобільний телефон марки «Ergo» з сім-картою «Київстар», виріз тканини із слідами бурого кольору, 6 недопалків цигарок «Прима люкс», 8 недопалків цигарок «Мальборо», які вилучено під час вищевказаного огляду місця події, було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні (а.с. 138 том №1).

Вищевказані уламки скла, дерев`яну палицю, дві скляні чарки, пластикову пляшку, ємністю 1,5 літра з залишками прозорої рідини, мобільний телефон марки «Ergo» з чорним шкіряним чохлом до нього, недопалки цигарок за клопотанням прокурора було оглянуто судом в судовому засіданні. Під час огляду зазначених недопалків цигарок захисник та обвинувачений звернули увагу суду на те, що ОСОБА_7 не заперечує, що серед цих недопалків є недопалки цигарок, які він скурив, перебуваючи в будинку ОСОБА_10 .

Копією лікарського свідоцтва про смерть №545 від 21 липня 2023 року та копією свідоцтва про смерть підтверджується факт смерті ОСОБА_10 20 липня 2023 року в АДРЕСА_2 (а.с. 140 том №1, а.с. 57 том №2).

Висновком судово-медичної експертизи №45 від 11.09.2023 та висновком додаткової судово-медичної експертизи №164 від 11.09.2023, експерта Малинського відділення судово-медичної експертизи, які призначено постановами слідчого від 21.07.2023 та 21.08.2023, підтверджується те, що причиною смерті ОСОБА_10 стала закрита тупа травма живота з розривом селезінки, яка ускладнилась травматичним шоком важкого ступеню, що зумовило зупинку серцевої діяльності, дихання, функцій центральної нервової системи. Смерть його настала протягом доби до моменту дослідження трупа в морзі. При судово-медичному дослідженні трупа виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синців тулубу, кінцівок, рани повіки правого ока, садна колінного суглобу, які мають ознаки легкого ступеню тяжкості; переломів чотирьох ребер зліва, трьох ребер справа з пошкодженням пристінкової плеври, розриву селезінки, які мають ознаки тяжкого степеню тяжкості, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення, могли виникнути від дії твердих тупих предметів, які не залишили по собі ідентифікуючих їх ознак. Потерпілий в момент отримання тілесних ушкоджень міг перебувати спочатку у вертикальному, потім горизонтальному положеннях і відносно до травмуючого об`єкту перебував лівою стороною тіла. Захворювання, які могли спричинити смерть потерпілого при судово-медичному дослідженні трупа не виявлено. При судово-токсикологічному дослідженні крові етиловий спирт виявлено у концентрації 3,87%, що відносно до живої особи відповідало би тяжкому ступеню алкогольної інтоксикації (отруєння). Покази підозрюваного ОСОБА_7 дані ним під час проведення слідчого експерименту, відповідають механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , в тій частині, де він вказує, що останньому було спричинено травмуючі дії в ділянку обличчя та нижньої кінцівки (а.с. 139, 141-142 том №1, а.с. 38, 39 том №2).

Протоколом огляду місця події від 21.07.2023 та ілюстраціями до цього протоколу підтверджується те, що в приміщенні Малинського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи було оглянуто одяг, в який був одягнутий ОСОБА_10 , а саме шорти з полосами синього, чорного та білого кольорів, шкарпетки чорного кольору з малюнками сніжинок білого кольору, які помірно брудні, труси чорного кольору в полоси, по боках сірого кольору з написом «мачо» у верхній частині, на поверхні вказаних предметів візуально слідів біологічного походження та пошкоджень не виявлено. Дані речі було упаковано в спеціальний пакет та вилучено до ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області. Також з правої та лівої руки трупа ОСОБА_10 зроблено зрізи нігтів, які упаковано до конвертів (а.с. 143-145 том №1).

Постановою слідчого СВ ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 22.07.2023 вказані чоловічі шорти, чоловічі труси та шкарпетки визнано речовими доказами (а.с. 146 том №1).

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 липня 2023 року підтверджується те, що 21.07.2023 о 03 год. 05 хв. ОСОБА_7 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 165 том №1).

Зі змісту протоколу затримання від 21.07.2023, вбачається, що 21 липня 2023 року о 12 годині 15 хвилин слідчим у присутності захисника ОСОБА_49 затримано ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Підставою затримання було зазначено те, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Слідчий під час затримання вилучив у обвинуваченого мобільний телефон «Xiomi Redmi 9c», мокасини гумові сірого кольору, камуфляжну куртку та чоловічі штани, які було упаковано до спецпакетів (а.с. 167-169 том №1).

Вказаний мобільний телефон обвинуваченого за клопотанням прокурора було оглянуто в судовому засіданні.

Постановою слідчого СВ ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 22.07.2023 згадані чоловічі штани, камуфляжну куртку та гумові мокасини визнано речовими доказами (а.с. 170 том №1).

Зі змісту протоколу огляду предметів від 22.07.2023 та фототаблицями до нього вбачається, що слідчим в приміщенні службового кабінету під час програмного огляду мобільного телефону марки «Xiaomi», моделі «Redmi 9C», що був вилучений 21.07.2023 під час особистого обшуку ОСОБА_7 , встановлено, що в розділі контакти дружина обвинуваченого має два абонентські номери: оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_1 та оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» НОМЕР_2 . За першим абонентським номером НОМЕР_1 вона підписана, як «Дружина», а за другим номером НОМЕР_2 , як « ОСОБА_50 ». Вітчим ОСОБА_7 має абонентський номер оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 та підписаний, як « ОСОБА_51 ». Під час огляду розділу нещодавні дзвінки було встановлено, що 20 липня 2023 року з телефону ОСОБА_7 було здійснено вихідні дзвінки абоненту «Дружина», а саме о 19:27 тривалістю 30 секунд, о 19:27 - тривалість не вказана, о 21:31 - тривалістю 52 секунди, о 21:32 - тривалість не вказана, о 21:33 - тривалістю 03 хвилини 02 секунди, о 21:55 - тривалість не вказана, о 22:07 - тривалістю 04 секунди. Також 20 липня 2024 року з телефону ОСОБА_7 було здійснено вихідні дзвінки абоненту «Кохана Дружина», а саме о 19:28 - тривалість не вказана, о 20:21 - тривалістю 01 хвилина 03 секунди, о 20:22 - тривалість не вказана, о 20:27 - тривалістю 40 секунд, о 20:28 - тривалість не вказана, о 20:29 - тривалістю 33 секунди, о 20:43 - тривалістю 13 секунд, о 20:43 - тривалістю 12 секунд, о 20:45 - тривалість не вказана, о 20:46 - тривалістю 13 секунд, о 21:30 тривалість не вказана, о 21:55 тривалість не вказана, о 21:38 від абонента «Кохана Дружина» є вхідний пропущений дзвінок. 20 липня 2023 року з телефону обвинуваченого було здійснено вихідні дзвінки абоненту «ОСОБА_51», а саме о 18:55 - тривалістю 01 хвилина 19 секунд, о 19:02, 19:26 та 19:29 - тривалість не вказана. Вхідні дзвінки від абонента «ОСОБА_51» відсутні (а.с. 191-207 том №1).

Зі змісту протоколу огляду предметів від 22.07.2023 та фототаблицями до нього вбачається, що слідчим в приміщенні службового кабінету під час програмного огляду мобільного телефону марки «ERGO», моделі «F181», що був вилучений 21.07.2023 під час огляду у будинку ОСОБА_10 , встановлено, що в розділі контакти ОСОБА_7 підписаний, як « ОСОБА_52 » і має абонентський номер оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_4 . Під час огляду розділу дзвінки було встановлено, що 20 липня 2023 року від абонента «ОСОБА_52» НОМЕР_4 було отримано три вхідні дзвінки, а саме о 18:55, о 19:22 та о 19:25, тривалість яких не вказана. Вхідні дзвінки від абонента « НОМЕР_3 », що належать ОСОБА_10 на номер «ОСОБА_52» відсутні (а.с. 208-211 том №1).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 22.07.2023, фототаблицями до цього протоколу та відеозаписом вказаної слідчої дії за участі підозрюваного ОСОБА_7 підтверджується те, що останній в присутності понятих ОСОБА_53 і ОСОБА_16 та захисника ОСОБА_49 на пропозицію слідчого детально розповів та показав, що 20.07.2023 близько 15:30 год., попередньо за місцем свого проживання вживши НОМЕР_5 грамів горілки, прийшов до господарства, що розташоване в АДРЕСА_2 , де проживав ОСОБА_10 , щоб забрати у нього газовий балон, однак той на його дзвінки не відповідав, тому ОСОБА_7 палицею вибив скло у вікні і проник до будинку. ОСОБА_10 у цей момент лежав на дивані. Він підвівся і так, як ОСОБА_10 відмовлявся віддавати балон, у них виник конфлікт, під час якого обвинувачений вдарив ОСОБА_10 кулаком правої руки в обличчя та двічі правою ногою по лівій нозі. ОСОБА_7 показав, як потерпілий впав на підлогу і він наніс йому ще один удар по нозі. Нанесення удару ногою по тулубу ОСОБА_10 заперечував. Вказав, що в те місце, де на тулубі у потерпілого була гематома, він удар не наносив і бачив цю гематому у ОСОБА_10 ще за декілька днів до вказаного конфлікту. В подальшому конфлікт тривав ще близько п`яти хвилин під час якого вони кричали та сварились між собою. Після цього вони заспокоїлись, випили по чарці горілки і обвинувачений пішов додому. Пізніше обвинувачений побачив машину швидкої медичної допомоги біля будинку ОСОБА_10 і знову прийшов до ОСОБА_10 , який вже лежав на підлозі мертвий. При цьому ОСОБА_7 показав, де все відбувалось і де і як він наносив удари. На запитання слідчого показати, як саме він наносив удари, ОСОБА_7 спрямував руку до обличчя статиста та ногу до ноги статиста, який лежав, пояснивши, що саме так він наносив удари по тілу ОСОБА_10 (а.с. 213-218 том №1).

Згідно висновку експерта №225/ц від 31.08.2023 не виключається, що на частині недопалків цигарок, вилучених під час огляду місця події 21.07.2023 в АДРЕСА_2 , містяться домішки слідів слини, як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_10 (а.с. 8-12 том №2)

Висновком комісійної судової психолого-психіатричної експертизи КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради №417-2023 від 12.09.2023, яку призначено постановою слідчого від 22.08.2023, підтверджується те, що ОСОБА_7 в момент скоєння злочину виявляв клінічні ознаки органічного розладу особистості змішаного (інтоксикаційного, посттравматичного) ґенезу, стан компенсації. В момент скоєння злочину здатний був усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час виявляє клінічні ознаки органічного розладу особистості змішаного (інтоксикаційного, посттравматичного) ґенезу, стан компенсації. Вищевказаний розлад не відноситься до тимчасових хворобливих розладів психічної діяльності. В даний час обвинувачений може усвідомлювати свої дії та керувати ними та по своєму психічному стану не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру. Індивідуально-психологічні особистості ОСОБА_7 не могли суттєво вплинути на його поведінку під час скоєння ним злочину. В період скоєння правопорушення знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння. Обвинувачений не виявляє клінічних ознак розумового відставання. Інтелект відповідає віку та образу життя. (а.с. 47-49, 50-52 том №2).

Згідно акту спеціальної медичної комісії з проведення медичних оглядів для направлення на примусове лікування КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради №Д-112 від 12.09.2023 ОСОБА_7 примусового лікування від алкоголізму не потребує (а.с. 56 том №2).

Довідкою Управління оперативно-технічних заходів ГУНП в Житомирській області №976/18/02-2023 від 13.11.2023 підтверджується те, що у період часу з 14:51 год. 20.07.2023 по 03:10 год. 21.07.2023 з абонентського номера користувача ОСОБА_7 , а саме номеру НОМЕР_6 , було здійснено 23 з`єднання з 10 номерами в межах дії базових станцій, розташованих в с. Потіївка та с. Горбулів, Житомирського району Житомирської області. Сектори дії вказаних станцій пересікаються та спрямовані в бік села Моделів Житомирського району (а.с. 58-59 том №2).

Разом з тим, суд не покладає в основу вироку та визнає неналежними наступні докази: протоколи від 21.07.2023, 24.07.2023 та 24.08.2023, згідно яких на підставі постанов слідчого від 21 липня та 24 серпня 2023 року у ОСОБА_7 були відібрані зразки букального епітелію з лівої та правої щоки, зразки зрізів нігтів з правої та лівої руки, змиви з лівої та правої руки, зразки крові, дактилокарту та зразки слини (а.с. 171-172, 173-174, 175-176, 177-178 том №1), довідку лікаря-терапевта КНП «Радомишльська лікарня» (а.с. 184 том №1), висновок експерта №120 від 22.07.2023 (а.с. 185-186 том №1), протокол огляду предмету від 22.07.2023 (а.с. 187-190 том №1), протокол тимчасового доступу до речей і документів від 07.09.2023 (а.с. 229 том №1), опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 07.09.2023 (а.с. 230 том №1), оптичний DVD-R диск з інформацією вилученою у компанії мобільного зв`язку Прат «Київстар» (а.с. 231 том №1), протокол тимчасового доступу до документів (інформації), які містять охоронювану законом таємницю (про відсутність інформації) від 14.09.2023 (а.с. 232 том №1), висновок експерта №СЕ-19/106-23/10582-Д від 30.08.2023 (а.с. 234-243 том №1), висновок експерта №861 від 18.08.2023 (а.с. 2-3 том №2), висновок експерта №865 від 21.08.2023 (а.с. 5-6 том №2), висновок експерта №863 від 31.08.2023 (а.с. 14-16 том №2), висновок експерта №862 від 23.08.2023 (а.с. 18-19 том №2), висновок експерта №860 від 17.08.2023 (а.с. 21-22 том №2), висновок експерта №867 від 31.08.2023 (а.с. 24-26 том №2), висновок експерта №868 від 14.08.2023 (а.с. 28 том №2), висновок експерта №864 від 21.08.2023 (а.с. 30-31 том №2), висновок експерта №866 від 31.08.2023 (а.с. 33-35 том №2), висновок експерта №269/ц від 31.10.2023 (а.с. 61-62 том №2), висновок експерта №1125 від 30.10.2023 (а.с. 64-66 том №2), оптичний DVD-R диск (а.с. 67 том №2), висновок експерта №224/ц від 21.08.2023 (а.с. 71-73 том №2), висновок експерта №223/ц від 21.08.2023 (а.с. 74-76 том №2), оскільки жодних даних про обставини, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, дані докази не містять. Тобто ці докази не містять жодних даних, як на підтвердження, так і на спростування вини ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині.

Доводи обвинуваченого про те, що він не вчиняв вказане кримінальне правопорушення, а на досудовому слідстві працівники поліції його примусили давати визнавальні покази під час проведення слідчого експерименту, суд оцінює критично, оскільки винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину знайшла своє підтвердження під час дослідження судом сукупності вище перелічених доказів, в тому числі протоколу слідчого експерименту за участю обвинуваченого, під час якого останній в присутності свого захисника добровільно показав яким чином наносив тілесні ушкодження потерпілому, будь-яких ознаки примушування до цього з боку поліцейських судом встановлено.

Також суд бере до уваги показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_26 , які в суді пояснили, що від дружини обвинуваченого їм стало відомо, що обвинувачений під час телефонної розмови з нею повідомив їй, що можливо вбив ОСОБА_10 .

Під час розгляду справи та дослідження доказів по справі судом не було встановлено підстав вважати, що вказані свідки можуть оговорювати обвинуваченого.

На думку суду, надані в судовому засіданні обвинуваченим показання спрямовані з метою уникнення ним кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Також суд критично оцінює показання дружини обвинуваченого - свідка ОСОБА_15 , яка в суді надавала непослідовні показання, оскільки, як зазначено вище змінювала свої показання. Суд звертає увагу на те, що свідок ОСОБА_15 в своїх показаннях вказала, що обвинувачений не вчиняв домашнє насильство, хоча згідно досліджених судом характеризуючих матеріалів на обвинуваченого останній двічі протягом липня 2023 року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно його дружини, тобто свідка ОСОБА_15 (а.с. 45, 46 том №2).

Водночас, пояснення свідка ОСОБА_15 про те, що потерпілого міг побити ОСОБА_21 суд відкидає, так як ці пояснення ґрунтуються лише на припущеннях свідка. На думку суду, показання свідка ОСОБА_15 надані на користь обвинуваченого з метою уникнення ним відповідальності, оскільки вона є його дружиною, тому зацікавлена у виправданні обвинуваченого.

Доводи захисника наведені ним під час судових дебатів про необхідність виправдати обвинуваченого у зв`язку із недоведеністю скоєння ним інкримінованого злочину суд відхиляє.

Зокрема, позиція захисника про невинуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

Посилання захисника на те, що слідчий експеримент за участю обвинуваченого було проведено з порушенням норм КПК України, оскільки до його проведення було залучено слідчу, яка не входила до групи слідчих у даному кримінальному провадженні, а відтак протокол слідчого експерименту є недопустимим доказом, суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно доктрини «плодів отруєного дерева» недопустимими є докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок суттєвого порушення прав та свобод людини. Ця доктрина передбачає заборону використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

Водночас, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Відповідно до ч. 2 вказаної норми Закону за необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу. А також ч. 6 норми передбачає, що про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.

Статтею 223 КПК України передбачені вимоги до проведення слідчих дій. Так, відповідно до ч. 7 слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне.

Відповідно до вимог ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У статті 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно зі ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний для прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

З урахуванням наведеного докази повинні бути отримані у передбаченому КПК України порядку. Це означає, що доказами можуть бути лише ті фактичні дані, які отримані в результаті проведення слідчих (розшукових), негласних (розшукових) дій, які передбачені Кодексом, і в тому порядку, як це передбачено відповідною процесуальною дією.

У цьому кримінальному провадженні захисник з вищезгаданих підстав просить суд визнати недопустимим доказом фактичні дані отримані під час проведення слідчого експерименту за участі обвинуваченого.

Натомість під час дослідження матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що наявний у матеріалах справи відеозапис, який міститься на технічному носії інформації на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту (а. с. 214 том №1), постанова про визначення групи слідчих (а.с. 109 том №1), а також показання свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_54 підтверджують те, що цей слідчий експеримент було проведено уповноваженою на те особою, а саме слідчим ОСОБА_29 за участі обвинуваченого, його захисника, понятих, статиста, а також слідчої ОСОБА_55 , яка не входила до складу групи слідчих.

З вказаного відеозапису слідчого експерименту вбачається, що перед початком даної слідчої дії його учасникам було роз`яснено їх права та обов`язки, що прямо відображено на відеозаписі цієї слідчої дії. При цьому обвинувачений або ж його захисник не заявляли про наявність у них будь-яких зауважень, заперечень, клопотань, заяв щодо проведеного за участю обвинуваченого слідчого експерименту про що теж свідчить відеозапис.

У ході проведення зазначеної слідчої дії обвинувачений ОСОБА_7 описував перебіг подій, які відбувалися 20 липня 2023 року, при цьому, детально розказав та показав обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Зокрема за допомогою статиста він відтворив обставини нанесення ним ударів потерпілому ОСОБА_10 , а також детально показав кількість, механізм нанесення ним ударів. Також показав розташування потерпілого відносно нього в момент нанесення ударів.

Тобто слідчий експеримент відбувся у формі, що містила ознаки відтворення дій, обстановки, обставин події, що свідчило про те, що ця слідча (розшукова) дія була проведена із дотриманням вимог закону та прав учасників такої слідчої дії.

Разом з цим, суд зауважує, що присутність під час слідчого експерименту слідчої ОСОБА_55 , яка не входила до групи слідчих, не свідчить про те, що фактичні дані, які було зафіксовано під час проведення слідчого експерименту, як доказ було отримано внаслідок істотного порушення прав та свобод, зокрема обвинуваченого, а тому не ставить під сумнів його допустимість.

Ураховуючи наведене суд зауважує, що присутність слідчої ОСОБА_55 під час вказаного слідчого експерименту не може зашкодити справедливому судовому розгляду з урахуванням того, що проведення цієї слідчої дії відбулося без порушення будь-яких прав і свобод людини, передбачених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцією України, а наданий протокол слідчого експерименту від 22.07.2023 та технічний носій інформації на якому зафіксовано проведення цієї слідчої дії, за обставин цього кримінального провадження, є доказами на яких міститься дані про обставини, що мають значення для справи.

Така позиція узгоджується з практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду (постанова від 06 лютого 2024 року по справі №645/6247/16-к, провадження № 51-6261км23) та Великої Палати Верховного Суду (постанова від 31 серпня 2022 року по справі №756/10060/17, провадження № 13-3кс22).

Таким чином, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення поза розумним сумнівом повністю підтверджена вищенаведеними належними і допустимими доказами, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому суд кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя у момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 .

У відповідності до роз`яснень, які містяться у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Згідно п. 26 вказаної постанови Пленуму ВСУ не можна, зокрема, розглядати як умисне вбивство випадки, коли смерть потерпілого настала від ушкодження, одержаного при падінні від поштовху чи удару, якщо винний не бажав або свідомо не припускав настання таких наслідків. Такі дії, залежно від змісту суб`єктивної сторони злочину, можуть кваліфікуватись як убивство через необережність чи як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

Згідно роз`яснень, які містяться у абзаці 2 пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким, відсутність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, наявність обставини, що обтяжує обвинуваченому покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується, як такий щодо якого компрометуючі дані відсутні, раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітнього сина, та який хоча на початку березня 2022 року добровільно вступив до Потіївської територіальної оборони, згодом був мобілізований до лав Збройних Сил України, де отримав травми під час проходження військової служби, однак негативно характеризується за місцем проходження військової служби, самовільно залишив військову частину, невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину і відсутність його каяття у скоєному, відсутність в обвинуваченого критичної оцінки скоєного ним злочину, а також те, що наслідком вчиненого злочину стало позбавлення людини життя, яке за Конституцією України визнається найвищою соціальною цінністю, приймаючи до уваги зазначені обставини у їх сукупності, а також думку потерпілого, який при призначенні покарання наполягав на суворості покарання, та позицію прокурора, який просив призначити покарання у виді десяти років позбавлення волі, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України та вважає за необхідне обрати йому покарання у виді дев`яти років позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на його користь моральної шкоди у сумі 1000000 грн., суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову.

Статтею 128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У відповідності до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Поряд з цим, судом встановлено, що загиблий ОСОБА_10 проживав в с. Моделів Житомирського району Житомирської області. Потерпілий ОСОБА_6 проживає в АДРЕСА_6 .

До того ж, з показань ОСОБА_6 в судовому засіданні вбачається, що він однією сім`єю з братом не проживав та спільного господарства не вів.

Відповідно потерпілий ОСОБА_6 не є особою з якою загиблий проживав однією сім`єю.

Однак, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 01.09.2020 по справі №216/3521/16 відійшла від раніше висловлених правових позицій та дійшла висновку про те, що виходячи із положень статей 16 і 23 ЦК та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Оскільки ч. 1 ст. 23 ЦК передбачає загальний спосіб захисту порушених цивільних прав та знаходиться у загальних положеннях ЦК, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення будь-яких її прав. Отже, ст. 23 ЦК може прямо застосовуватися до будь-яких відносин. ЦК як основний акт цивільного законодавства не виходить із того, що моральна шкода компенсується лише у випадках, передбачених ним або спеціальними законами. КЦС неодноразово застосовував цю позицію, зокрема, в постанові від 01.03.2023 у справі № 496/1691/19 виходив із того, що в контексті приписів ст. 1168 ЦК, ст. 23 ЦК є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 22.04.2024 (справа № 279/1834/22, провадження № 511382сво23) сформувала висновок, за яким норми права, передбачені ст. 23 ЦК, мають поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи. Втім, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 01.09.2020 по справі №216/3521/16 відійшла від раніше висловлених правових позицій та дійшла висновку про те, що виходячи із положень статей 16 і 23 ЦК та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Брат загиблого потерпілого набув процесуальний статус потерпілого відповідно до вимог КПК і сторони кримінального провадження не ставлять під сумнів його статус потерпілого, отже він має належні підстави до використання всіх прав потерпілої особи в цьому кримінальному провадженні, зокрема на отримання відшкодування за шкоду, заподіяну фізичній особі внаслідок вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Враховуючи наведене, потерпілий належить до суб`єктів, яким може бути компенсована моральна шкода, завдана смертю потерпілого, попри те, що він не проживав однією сім`єю із рідним братом, якому обвинуваченим внаслідок вчинення вказаного злочину заподіяно смерть. Аналогічна правова позиція викладена у постанові колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 15.08.2024 у справі № 748/802/23 (провадження № 51-1145км24).

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків, в тому числі смерті. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди становить предмет оціночної діяльності суду та визначається залежно від визначених ЦК критеріїв з урахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі №572/3209/17, постанова Верховного Суду від 10.08.2022 року у справі № 635/6868/16-ц).

Суд погоджується з доводами потерпілого про те, що смерть брата та усвідомлення непоправності такої втрати назавжди змінили якість життя потерпілого в негативну сторону, спричиняючи негативні переживання та емоції.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та тривалість заподіяних потерпілому моральних страждань.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд також враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду при розгляді справи №752/17832/14-ц, відповідно до якої розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, судом встановлено наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправними діями відповідача за цивільним позовом і шкодою, заподіяною позивачу та наявністю вини відповідача у заподіянні цієї шкоди, характер немайнових втрат, з урахуванням, що потерпілим дійсно була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях, а також з врахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги в розмірі 1000000 грн є занадто великими і непомірними для обвинуваченого, в якого на утриманні є неповнолітня дитина, тому позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого підлягають задоволенню частково в розмірі 200000 грн.

Долю речових доказів суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні у сумі 1912 грн. (а.с. 244 том №1).

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд вважає, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні та продовженні застосування обвинуваченому запобіжного заходу, тому запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили, але не довше ніж на шістдесят днів з дня ухвалення вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 21.07.2023 і до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 200 000 (двісті тисяч) гривень.

В задоволенні решти цивільного позову - відмовити.

Речові докази, що зберігаються у Відділенні поліції №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, а саме:

-мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9C», упакований в спецпакет № НОМЕР_7 , - конфіскувати;

-мобільний телефон марки «Ergo» в чохлі, упакований в спецпакет № НОМЕР_8 , - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

-дві скляні чарки, недопалки цигарок в кількості 14 штук, залишки витяжок з частинами осадів з піднігтьового вмісту, нігті лівої і правої руки, зразки крові, вирізки доріжки з РБК, зрізи нігтів з правої та лівої руки, полімерну пляшку, ємністю 1,5 л, палицю упаковані в паперові конверти; уламки скла, упаковані в спецпакети №PSP2167409 та № PSP2167410; штани, упаковані в спецпакет №PSP7310564; чоловічі шорти, чоловічі труси та шкарпетки; чоловічі штани, комуфляжну куртку та гумові мокасини - знищити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні у сумі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень.

Скасувати арешт з частини скла неправильної геометричної форми з землі біля веранди будинку, які упаковані в спеціальний пакет НПУ № PSP2167410; дерев`яної палиці, діаметром близько 4 см, довжиною близько 177 см, що упаковані в паперові конверти; частини скла неправильної геометричної форми, виявлені на підлозі веранди будинку, які упаковані в спеціальний пакет НПУ № РSР2167409; двох скляних стопок, які упаковані в паперовий конверт; полімерної пляшки, ємністю 1,5 л з залишками рідини прозорого кольору з запахом самогону; мобільного телефону в чохлі чорного кольору, марки «Ergo», з сім-карткою номера абонентського зв`язку ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_9 , ІМЕІ1: НОМЕР_10 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 ; вирізу тканини з килимової доріжки, розміром близько 5x6 см зі слідами речовини бурого кольору, схожими на кров, який упакований в паперовий конверт; 14 недопалків цигарок, які упаковані в паперовий конверт, мобільного телефону марки «Хіаоmі Redmi 9С», що упакований в спеціальний пакет НПУ №WAR0060440, гумових мокасин сірого кольору, які упаковані в спеціальний пакет НПУ №PSP3329486, камуфляжної куртки, яку упаковано в спеціальний пакет №7310565, чоловічих штанів, які упаковані в спеціальний пакет НПУ № 7310566, що накладено 26.07.2023 ухвалами Радомишльського районного суду Житомирської області.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили, залишити тримання під вартою, але не довше ніж на шістдесят днів з дня ухвалення вироку, роз`яснивши йому право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а також не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1