Справа № 173/3691/23
Номер провадження1-кп/173/82/2024
В И Р О К

іменем України

21 листопада 2024 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді - ОСОБА_1

при секретареві - ОСОБА_2

за участю - прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адрею: АДРЕСА_2 , раніше не судимого , засоби зв`язку: мобільний телефон - НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

15 жовтня ' 2023 року, приблизно о 14 год. 00 хв., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , проходячи по АДРЕСА_3 , помітив стоячий на узбіччі неподалік від домоволодіння 1-А за вищевказаною адресою автомобіль марки «Mazda 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , червоного кольору, та після чого, перебуваючи у громадському місці, діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, реалізуючи свій раптово виниклий неправомірний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку та пошкодження вказаного автомобіля з хуліганських мотивів, на ґрунті сімейних проблем, та виниклої раптової агресії, усвідомлюючи караність та суспільну небезпечність своїх дій, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, підійшов до вищевказаного автомобіля та за допомогою металевого ключа від дверного замка, який він мав при собі, а також фізичної сили, правою рукою, здійснив розбиття скла лівої передньої двері, чим спричинив пошкодження вказаного транспортного засобу, завдавши потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи за № 6173/23 від 07.12.2023, майнову шкоду на суму загальну 1 156 грн. 40 коп. (одна тисяча сто п`ятдесят шість гривень 40 копійок).

Після чого, у вищевказаний день та час, коли з території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , з метою припинення даних неправомірних дій вийшов потерпілий ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , продовжуючи свої хуліганські дії, перебуваючи у громадському і місці, діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, реалізуючи свій раптово виниклий неправомірний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, з метою самоствердитись за рахунок завдання фізичного болю потерпілому, демонструючи особливу зухвалість, що виразилося в ігноруванні встановлених в суспільстві загальноприйнятих норм моралі та правил поведінки, нахабному поводженні та прояві грубої сили, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання з метою подальшого заподіяння тілесних ушкоджень, наблизився до потерпілого ОСОБА_5 та, схопивши його ззаду за шию лівою рукою удушаючим захватом цілеспрямовано, наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки по правій стороні тулубу.

У результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичного експерта № 1347-Е від 07.11.2023, потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця на тулубі, які відносяться до Легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки (п.п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995р.).

В судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_4 , свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, пояснивши, в той день він перебував у сел. Новомиколаївка на прогулянці. Він йшов по вулиці та перебував у агресивному стані , викликаному особистими обставинами. Біля одного з домоволодінь він побачив автомобіль червоного кольору та здійснив пошкодження даного автомобіля розбивши скло передньої двері. Потім до нього вийшов власник автомобіля і він продовжуючи перебувати у стані агресії наніс потерпілому один удар в тулуб та придушив його. Потерпілого він раніше не знав та ніяких неприязнених відносин до нього не мав. Так сталось, що пошкоджений автомобіль трапився в той час на його шляху. Чи були там інші автомобілі він не пам`ятає.

Потерпілий, ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не бажає, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України суд, за згодою учасників кримінального провадження, враховуючи, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Наслідки того, що учасники розгляду кримінального провадження при такому порядку дослідження доказів зможуть оскаржити вирок лише в частині призначеного покарання останнім роз`яснені та ними зрозумілі.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, та кваліфікує його дії, за ч. 1 ст. 296 КК України, за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, застосованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання , як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи. Воно має бути законним ( не свавільним) та пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65, КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, дані про його особу, який на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, утриманців не має .

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України , суд вважає щире каяття .

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи всі вищенаведені обставини, особу обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 , покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України, яке на думку суду є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

В свою чергу, за наведених вище обставин, та враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину і щиро розкаявся у вчиненому, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, є проступком, потерпілий не має претензій до обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , без ізоляції для суспільства, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1.2 ч. 1 ст. 76 КК України, яке вважає необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений

Речові докази - відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , під час досудового розслідування не обирався і виходячи з того, що суд дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від призначеного покарання в виді обмеження волі з встановленням терміну випробування та відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд не вбачає підстав для його обрання при ухваленні вироку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст., 12, 65, 75, 76 ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України, ст. ст. 177, 183, 368, 370, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу суд , -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді трьох років обмеження волі .

На підставі ст. 75, п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання встановивши іспитовий строк в один рік, поклавши на нього обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, навчання.

Речові докази, у кримінальному провадженні - відсутні

Цивільний позов - не заявлений.

Процесуальні витрати - відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 - не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1