Справа 522/6644/24
Провадження 1-кп/522/2639/24
У Х В А Л А

24.10.2024 м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження за ЄРДР №0000574 від 22.04.2023, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. ТатищевоКарталинського району Челябинської області Російської Федерації, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 терміном на шістдесят днів, з альтернативою визначення застави у 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, посилаючись на те, що розгляд кримінального провадження ще не завершено, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування зазначеного запобіжного заходу не змінились та не відпали.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого, посилаючись на необґрунтованість заявлених ризиків, у зв`язку з чим просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд встановив наступне.

Згідно з ухвалою суду від 09.09.2024 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 07.11.2024, з альтернативою визначення застави у 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 грн.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.ч.2 ст. 307 КК України та у разі визнання винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При цьому, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також суд враховує, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зав`язків за місцем проживання та відсутність законних джерел отримання засобів для існування.

Таким чином, заявлені прокурором ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: спроби переховуватися від суду та вчинити інше кримінальні правопорушення продовжують існувати.

При цьому, суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Наявні відомості про особу обвинуваченого у сукупності з іншими обставинами, що підлягають врахуванню відповідно до положень ст. 178 КПК України доводять, що на даній стадії кримінального провадження більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, як про те просить сторона захисту, не зможе запобігти наявним ризикам.

Доказів наявності підстав, що унеможливлюють тримання обвинуваченого в умовах слідчого ізолятору за станом здоров`я,стороною захисту не надано, та в ході розгляду судом - не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід наразі не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 - слід задовольнити.

Водночас, продовжуючи обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, керуючись ч. 4 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне залишити обвинуваченому заставу у межах передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 грн.

На думку суду, внесення застави саме у такому розмірі здатне гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31,32, 110, 177-183, 315, 331, 370,372, 376, 392, 395, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до 60, тобто до 22 грудня 2024 року.

Залишити обвинуваченому ОСОБА_4 у якості альтернативного запобіжного заходу заставу у 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою до суду, яким розглядається кримінальне провадження, протягом дії зазначеного запобіжного заходу та покласти на обвинуваченого строком на 2 місяці обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися з м. Одеса без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Суддя ОСОБА_1