Справа №197/74/24
Провадження № 1-кп/211/612/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000599 від 27.11.2023 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пологи Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, одруженого, інваліда 1-ї групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

встановив:

Угода про примирення досягнута під час досудового провадження.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 25.11.2023 приблизно о 23:00 годині ОСОБА_6 , спільно із своєю дружиною ОСОБА_4 знаходились за місцем їх спільного проживання у приміщенні будинку АДРЕСА_2 . В цей час між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт. У цей час ОСОБА_6 , маючи кримінально протиправний намір на заподіяння умисного тілесного ушкодження ОСОБА_4 , на ґрунті виниклих неприязних відносин, діючи умисно, зі значною силою, наніс ОСОБА_4 чисельні удари долонями лівої та правої руки в ділянку тулуба та у цей же час ОСОБА_8 наніс ОСОБА_4 один удар долонею лівої руки в ділянку голови та обличчі. В подальшому ОСОБА_4 , побоюючись повторної фізичної розправи з боку її чоловіка ОСОБА_6 покинула приміщення зазначеного будинку та прийшла до раніше їй знайомої ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 . Тим часом, ОСОБА_6 , який обурившись поведінкою своєї дружини, продовжуючи раптово виниклий злочинний умисел направлений на заподіяння тілеса ушкоджень ОСОБА_4 , став переслідувати останню. Прибувши за адресою: АДРЕСА_3 , та знаходячись у приміщенні зазначеного будинку у ОСОБА_6 та ОСОБА_4 знову виник конфлікт, який в подальшому переріс у штовханину. ОСОБА_6 продовжуючи кримінально-протиправний намір на заподіяння умисного тілесного ушкодження ОСОБА_4 , діючи умисно, зі значною силою, наніс ОСОБА_4 чисельні удари долонями правої та лівої руки у спину, в результаті чого потерпіла ОСОБА_4 неодноразово падала на підлогу та підводилася самостійно, однак ОСОБА_6 продовжуючи кримінально-протиправний намір на заподіяння умисного тілесного ушкодження ОСОБА_4 , діючи умисно, зі значною силою, наніс чисельні удари долонями правої та лівої руки в ділянку тулуба. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: забій м`яких тканин голови, синець навколо лівого ока, садна обличчя, перелом латеральних стінок лівої орбіти, забій головного мозку 2 ступеня, з контузій ними вогнищами 2 та 3 виду в лівій лобній, скореневій та потиличних частках , субдуральний крововилив лівої лобної частини, субарахноідальні крововиливи, САК, забій м`яких тканин голови, закрита травма грудної клітини: закриті переломи 10,11,12 ребер зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи №16/1 від 05.01.2024 року за своїм характером відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби, які не супроводжувалися загрозливими для життя явищами.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України за ознаками умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В ході досудового розслідування 25.01.2024 року між потерпілою ОСОБА_4 за участю представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_7 була укладена угода про примирення, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч.1 ст.122 КК України, в якій вказано, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення, з потерпілою примирився, претензії з боку потерпілої відсутні.

У даній угоді про примирення також вказано узгоджене потерпілою та обвинуваченим покарання за вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, визначеним судом, а також згода сторін на його призначення та наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про примирення. Просив суд затвердити угоду між ним і потерпілою, та призначити узгоджене покарання. Вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які були йому роз`ясненні судом в ході судового засідання.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення, вказала, що укладення угоди було добровільним, вона примирилась з обвинуваченим, наслідки укладення угоди, передбачені ст.473 КПК України, їй зрозумілі.

Прокурор вважав за доцільне затвердити угоду про примирення, укладену 25.01.2024 року між потерпілою ОСОБА_4 за участю представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_7 , як таку, що відповідає вимогам закону.

Розглянувши угоду про примирення, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку, що угода про примирення повинна бути затверджена з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо нетяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, яке згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_6 за ч.1 ст.122 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

В судовому засіданні також встановлено, що потерпіла та обвинувачений розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про примирення.

Підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України відсутні.

Таким чином суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою і обвинуваченим та призначення узгодженого покарання відповідно до вимог ч.1 ст.475 КПК України.

Процесуальних витрат та речових доказів по справі немає.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Керуючись ст. 374, 376, 468, 471, 473-475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 25.01.2024 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 за участю представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000599 від 27.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, а на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1