УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2024 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001405 від 11.02.2029, на підставі обвинувального акту, затвердженого 30.05.2019 р. прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_6 , за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , який утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор»,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт, затверджений 30.05.2019 р. прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001405 від 11.02.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Під час судового розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернулась до суду із усним клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, яке мотивувала тим, що відповідно до змісту обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення 07.02.2019 р. та 08.02.2019, що вказує на те, що строки притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності сплили.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав свого захисника, просив суд задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_5 , та звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, зазначив, що тривалий час перебував під вартою та утримувався в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор», через що був позбавлений можливості прибувати в судові засідання, від суду не переховувався, а тому процесуальні строки у даному кримінальному провадженні не зупинялись.

По суті пред`явленого обвинувачення обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, про що надав суду пізнавальні покази під час свого допиту.

Суд роз`яснив обвинуваченому наслідки закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскілки процесуальні строки в даному кримінальному провадженні неодноразово зупинялись у зв`язку із розшуком обвинуваченого, який ухилявся від явок в судові засідання, тому заперечує проти доводів сторони захисту про сплив строків давності. Проти задоволення клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 357 КК України не заперечувала.

Заслухавши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, та доводи учасників провадження стосовно заявленого клопотання, суд дійшов до наступних висновків.

Так, зі змісту обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, слідує, що досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 , якому 22.03.2019 Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, які останній вчинив у період з 19.03.2018 до 20.01.2019 року, на шлях виправлення і перевиховання не став, та повторно вчинив умисні кримінальні правопорушення при наступних обставинах. Так він, приблизно о 23.40 годині 07.02.2019, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 після спільного розпиття алкогольних напоїв із наглядно знайомим ОСОБА_7 , вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, що належить останньому. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 перебуває у стані алкогольного сп?яніння, повторно таємно викрав майно, що належить останньому, а саме: рюкзак чорного кольору, вартістю 375 гривень, мобільний телефон марки «Soni Ericsson Vivaz USi», вартістю 400 гривень, в якому знаходилась сім-карта «Київстар» НОМЕР_1 , павербанк марки «Ergo», вартістю 455 гривень, мобільний телефон марки «iPhone SE», IMEI НОМЕР_2 , вартістю 5000 гривень, в якому знаходилась сім-картка «Водафон» НОМЕР_3 , чохол золотистого кольору, марки «Spigen», вартістю 890 гривень, годинник марки «Swatch», сріблястого кольору з чорним шкіряним ремінцем, вартістю 5373 гривень, золотий ланцюжок, вагою до 2 грамів, 585 проби довжиною 56 см., вартістю 1180 гривень, зимові чоботи коричневого кольору, марки «Fabi», вартістю 8041 гривень, гаманець, шкіряний чорного кольору, який для потерпілого матеріальної цінності не становить, у якому знаходились гроші в сумі 200 гривень, посвідчення водія, банківські картки «Monobank» НОМЕР_4 та «Райфайзен Банк Аваль». В подальшому, ОСОБА_4 повторно таємно викравши вищевказане чуже майно, із місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 21914 гривень. Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України. Крім того, ОСОБА_4 повторно таємно викравши вищевказане чуже майно, що належить ОСОБА_7 , приблизно о 23.40 годині 07.02.2019, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 оглянув вміст викраденого гаманця та виявив у ньому офіційні документи, а саме банківські картки «Monobank» N? НОМЕР_4 та «Райфайзен Банк Аваль». У цей момент, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаних банківських карток, які являються офіційними документами, з метою подальшого їх використання при знятті грошових коштів, що належать потерпілому ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення документів, діючи з корисливих мотивів з метою подальшого зняття грошових коштів та проведення банківських операцій із карткових рахунків, ОСОБА_4 утримуючи при собі вказані банківські картки «Monobank» N? НОМЕР_4 та «Райфайзен Банк Аваль» із місця вчинення кримінального правопорушення зник. Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України. Крім того, ОСОБА_4 після викрадення у ОСОБА_7 банківських карток, реалізуючи свій злочинний намір направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, у період часу з 01.46 год. по 3.33 год. 08.02.2019, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Маяковського, 89 використовуючи картку «Monobank» НОМЕР_5 здійснив 10 транзакцій з купівлі товарів та послуг, на загальну суму 1323,20 гривень, тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вказану суму. Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України. Всіма своїми злочинними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2019 р. вказаний обвинувальний акт було передано до провадження судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_8 , та 07.06.2019 ухвалою суду по справі призначено підготовче судове засідання.

Через численні неявки в судові засідання обвинуваченого ОСОБА_4 , відносно останнього ухвалою суду від 19.06.2020 р. відносно обвинуваченого було застосовано привід.

21.12.2020 ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку із ухиленням останнього від суду, було оголошено у розшук, надано дозвіл на його затримання, судовий розгляд зупинено до розшуку обвинуваченого.

05.11.2021 на підставі розпорядження керівника апарату Солом`янського районного суду міста Києва за № 1791 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» у зв`язку із неможливістю продовження розгляду справи суддею ОСОБА_8 через перебування у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, призначено повторний автоматизований розподіл вказаної кримінальної справи, та на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи визначено новий склад суду.

15.11.2021 на підставі ухвали суду провадження у справі поновлено у зв`язку із закінченням строку дії ухвали про розшук обвинуваченого.

18.01.2022 на підставі ухвали суду у зв`язку із неприбуттям обвинуваченого у судові засідання, за клопотанням прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 було оголошено у розшук, надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду для участі у розгляді клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, провадження у справі зупинено, визначено строк дії ухвали - до 17.07.2022 р. включно.

02.05.2022 на адресу суду надійшла інформація з ГУ НП у м. Києві Солом`янського управління поліції про те, що ОСОБА_4 засуджений вироком Дарницького районного суду міста Києва від 15.06.2021 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, у зв`язку із чим на підставі ухвали суду від 06.05.2022 провадження у справі було поновлено.

Відповідно до інформації із ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 26.12.2022 слідує, що ОСОБА_4 утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор» з 10.02.2021 по теперішній час, наказом начальника ДУ № 29/АГ-21 від 23.07.2021 відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст. 89 КАК України, п. 2, 9 розділу наказу Мін`юсту України № 1769/5 від 14.06.2019, на підставі письмової заяви ОСОБА_4 , останнього зараховано для виконання робіт з господарського обслуговування.

11.05.2023 відбулось судове засідання за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , якого було доставлено до суду із ДУ «Київський слідчий ізолятор», та за клопотанням обвинуваченого йому було залучено захисника на безоплатній основі, слухання справи відкладено.

Подальші слухання справи відкладались по причині відсутності інтернет зв`язку із ДУ «Київський слідчий ізолятор», що унеможливлювало проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

03.05.2024 на підставі ухвали суду у кримінальному провадженні призначено судовий розгляд.

Під час судового розгляду прокурором до суду було подано вирок Дарницького районного суду міста Києва від 10.02.2021 р. відносно ОСОБА_4 , на підставі якого останнього було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, із врахуванням вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 11.08.2020 р. у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, зарахувавши у строк призначеного покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком. До набрання вироком законної сили до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши останнього під варту в залі суду. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 10.02.2021 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк тримання під вартою у період із 23.02.2019 року по 27.12.2019 року.

15.06.2021 на підставі вироку Київського апеляційного суду вирок Дарницького районного суду міста Києва від 10.02.2021 р. скасовано в частині призначеного покарання. Вирішено вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 11.08.2020 р. виконувати самостійно.

Також, прокурором до суду надано вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 11.08.2020 р., на підставі якого ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено останньому покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із іспитовим строком тривалістю 2 роки, зараховано у строк відбування покарання період тримання під вартою з 23.02.2019 по 27.12.2019 рік.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 було визнано винуватим, були вчинені ним до 07.02.2019 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Зі змісту п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України слідує, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Із врахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що у період часу з 23.02.2019 р. по 27.12.2019 р., та починаючи з 10.02.2021 р., обвинувачений ОСОБА_4 від суду не переховувався, оскільки перебував під вартою у рамках іншого кримінального провадження, про існування якого Солом`янському районному суду міста Києва нічого відомо не було, та в подальшому - обвинувачений був взятий під варту 10.02.2021 р. та відбував покарання у виді позбавлення волі за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 10.02.2021 р., у зв`язку із чим вказані проміжки часу зараховуються у загальні процесуальні строки для обрахунку давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

При прийнятті рішення за результатами розгляду клопотання захисника, судом також враховано, що повістки про виклик обвинуваченого в судові засідання повертались до суду без вручення адресату особисто.

Так, санкцією ч. 1 ст. 357 КК України, у редакції, чинній на час вчинення кримінального правопорушення, було передбачено застосування покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років.

Санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, чинною на час вчинення кримінального правопорушення, було передбачено застосування покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, трирічний строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, вчиненого останнім 07.02.2019 р., закінчився 08.02.2022 р., із врахуванням подальшого вчинення ОСОБА_4 08.02.2019 р. кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та п`ятирічний строк притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - 08.02.2024 р.

У зв`язку із викладеним, клопотання захисника підлягає задоволенню.

Отже, судом встановлені підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Таким чином, вказане кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку із звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Запобіжний захід обвинуваченому у межах даного кримінального провадження судом не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст. ст. 2, 49 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, ст. ст. 285 - 288, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, та звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001405 від 11.02.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Вирішити долю речових доказів:

-Диск з відеозаписом, що зроблений 08.02.2019 камерами відеоспостереження, що розташовані у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_4 , - зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом не обирається.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1