ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/6395/24 Головуюча у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/365/24 Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2 Категорія: ч. 1 ст. 125 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду матеріали провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 02 травня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Петраківка Катеринопільського р-ну Черкаської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 451 грн. 68 коп.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за вчинення вищевказаного кримінального проступку за наступних обставин.

Так, ОСОБА_9 13 квітня 2024 року приблизно о 14:00 години, знаходячись на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого конфлікту з дружиною ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідуючи прямий умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком правої руки в область лівого вуха, тим самим спричинив тілесне ушкодження у вигляді синця лівої вушної раковини, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Судом першої інстанції дії обвинуваченого ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок відносно ОСОБА_9 змінити, доповнити мотивувальну частину вироку обставиною, яка обтяжує покарання, передбаченою п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України - «вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах».

В решті вирок залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована доводами про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що всупереч приписам ст. 382 КПК України, суд першої інстанції, виклавши у формулюванні обвинувачення обставини спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень своїй дружині ОСОБА_10 , тобто особі, з якою обвинувачений перебуває у сімейних відносинах, не врахував встановлену органом досудового розслідування обставину, що обтяжує покарання, передбачену п. 6-1 ч. 1 от. 67 КК України, та не навів мотиви її виключення.

Таким чином, суд першої інстанції не застосував положення закону України про кримінальну відповідальність, яке мав застосувати, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. 413 КПК України є підставою для зміни вироку суду в цін частині.

Враховуючи, що викладені апеляційні вимоги не тягнуть за собою погіршення становища обвинуваченого в розумінні ст. ст. 420,421 КПК України, така зміна вироку не вимагає ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення у виді вироку, оскільки призначений судом першої інстанції вид та розмір покарання не оспорюється.

Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши і перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Обвинувачений та захисник належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, однак до суду апеляційної інстанції не з`явились, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи забезпечення участі в судовому засіданні на адресу суду не надходило.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження вирок стосовно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 125 КК України був ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку ст. 382 КПК України.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, зокрема, зазначаються обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Згідно п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України, при призначенні покарання обставиною, яка його обтяжує, визнається «вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах».

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України від 07.12.2017 № 2229 -VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство визначається як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті прокурор клопотав про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. До обвинувального акта долучено заяву обвинуваченого, яка складена у присутності захисника адвоката ОСОБА_11 , відповідно до якої ОСОБА_9 беззаперечно визнав обставини кримінального провадження, просив розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку, наслідки чого йому зрозумілі та роз`яснені. Аналогічну за змістом заяву надала і потерпіла.

З наведеного вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 не спростовував обставини встановлені досудовим розслідуванням та знайшли своє відображення у висуну йому обвинуваченні, яке він визнав повністю.

При цьому, виходячи із встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення, в обвинувальному акті зазначено про наявність обставини, яка обтяжує покарання, передбаченої п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України, - «вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах».

Разом з тим, з огляду на оскаржуваний вирок, всупереч вимогам ст. 382 КПК України, суд першої інстанції, виклавши у формулюванні обвинувачення обставини заподіяння обвинуваченим ОСОБА_9 тілесних ушкоджень своїй дружині ОСОБА_10 , тобто особі, з якою обвинувачений перебуває у сімейних відносинах, не врахував встановлену органом досудового розслідування обставину, що обтяжує покарання, передбачену п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України, а саме «вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах» та не навів мотиви її виключення.

Враховуючи викладене, відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. 413 КПК України, зважаючи на доводи прокурора та заявлені ним вимоги, які згідно ст.ст. 420, 421 КПК України не вимагають ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення у виді вироку, апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржуваний вирок зміні.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування оскаржуваного вироку не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_7 , задовольнити.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 02 травня 2024 року стосовно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 125, змінити.

Доповнити мотивувальну частину вироку обставиною, яка обтяжує покарання, передбаченою п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України - «вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах».

В решті вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_9 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня її оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4