справа № 208/9339/24
№ провадження 1-кс/208/1572/24
УХВАЛА

Іменем України

12 вересня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУ Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

Старший слідчий в особливо важливих справах СУ ГУ Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_3 , звернулась до суду із клопотанням погоджене з прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна.

У своєму клопотанні просить суд накласти арешт на житловий будинок, загальною площею 52,6 (кв.м) за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0208, що перебувають у приватній власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заборонивши їх відчуження, знищення, перетворення, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий в судове засідання не з`явилась надала заяву про розгляд клопотання без її участі, просила клопотання задовольнити.

Слідчий суддя, вивчивши надані суду матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим управлінням ГУ Національної поліції в Донецькій області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню за № 0000061 від 07.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва по вказаному кримінальному провадженню здійснюється прокурорами Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

Згідно постанови про групу слідчих, проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні здійснюється групою слідчих СУ ГУНП в Донецькій області у складі: ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 (старший групи), ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Таким чином, місце здійснення досудового розслідування перебуває в межах територіальної юрисдикції Красноармійського міськрайонного суду Донецької області. Разом з тим, відповідно до рішення ВРП №2584/0/15-24 від 29.08.2024 територіальна підслідність судових справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області передана до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

В ході досудового слідства встановлено, що в період часу з січня 2024 року до 21.07.2024 військові службові особи в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , зорганізувавшись у організовану злочинну групу, зловживаючи службовим становищем, розтратили та заволоділи грошовими коштами військовослужбовців призначеними для виплати додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях, чим спричинили матеріальну шкоду державі.

Так, в ході досудового слідства встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетні військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 , яка на теперішній час розміщується на території Донецької області, а саме:

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , за оперативною інформацією перебуває на посаді заступника начальника матеріально-технічного забезпечення, капітан, м.т. НОМЕР_3 .

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , сержант, м.т. НОМЕР_5 , НОМЕР_6 .

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , перебуває на посаді командира зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону;

ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , за оперативною інформацією перебуває на посаді старшини, старший сержант, м.т. .

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 , за оперативною інформацією перебуває на посаді головного сержанта батареї, старший сержант, м.т. НОМЕР_10 , НОМЕР_11 .

Під час досудового розслідування ОСОБА_19 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 Житенко Амвросіївського району Донецької області, українця, громадянина України, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, головного сержанта зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 у званні «сержант», який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , 06.08.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

ОСОБА_19 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України за яке, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, ОСОБА_19 перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 29.07.2011.

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна тощо 31.05.2024 на ОСОБА_5 зареєстровано право власності на:

- житловий будинок, загальною площеб 52,6 (кВ.м) за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0208.

Таким чином, зазначене майно є сумісно нажитим.

Крім того, зважаючи на те, що ОСОБА_19 підозрюється у вчиненні злочину у період часу з січня 2024 року до липня 2024 року, є достатньо підстав вважати, що вказане вище майно придбане за грошові кошти одержані злочинним шляхом.

Враховуючи положення ч.2 ст.172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливим провести судовий розгляд без повідомлення власника майна.

Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Забороняється накладати арешт на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання" і статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки".

Так, слідчий у своєму клопотанні просить накласти арешт на майно у запобіганні можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

У випадку, передбаченому п. 3 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

При цьому, правовою підставою арешту майна слідчим зазначено пункт 3 частини 2 статті 170 КПК України (конфіскація майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи).

Водночас, слідчий суддя зауважує, що до матеріалів клопотання органом досудового розслідування не додано належних доказів на підтвердження факту належності майна саме підозрюваному, але надано витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, де зазначено що власником житлового будинку, загальною площею 52,6 (кв.м) за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0208, є ОСОБА_5 , а підозра у даному кримінальному провадженні оголошено ОСОБА_19 .

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що в поданому до суду клопотанні про арешт майна слідчим не доведено наявність передбачених процесуальним законом підстав для накладення арешту на майно, яке належить дружині підозрюваного.

Отже, на підставі вищенаведеного слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУ Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського Апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1