Справа № 361/4927/24
Провадження № 1-кп/361/951/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей та сімї Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області ОСОБА_9 ,

спеціаліста психолога ОСОБА_10 ,

представника поліції (у справах неповнолітніх) ОСОБА_11 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000358 від 05.02.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Гоголів Броварського району, Київської області, українець, громадянин України, офіційно не працевлаштований, який має середню освіту, не інвалід, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, форми вини і мотивів, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що в квітня 2023 року (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений) разом із малолітнім потерпілим ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітнього ОСОБА_11 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , діючи умисно з метою задоволення своєї статевої пристрасті, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, посягнувши на суспільні інтереси, що забезпечують статеву недоторканість, користуючись відсутністю осіб, які б могли завадити вчиненню злочину, а також використовуючи безпорадний стан малолітнього потерпілого ОСОБА_11 , що пов`язаний з його віком, користуючись своїми віковими та фізичними перевагами, перебуваючи за вказаною вище адресою, у власній спальній кімнаті житлового будинку на другому поверсі, застосовуючи силу змусив ОСОБА_11 , торкатися руками статевого органу ОСОБА_6 , таким чином задовольняючи свою статеву пристрасть.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, яка не досягла чотирнадцяти років незалежно від її добровільної згоди (сексуальне насильство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

17.09.2024 в судовому засіданні допитано обвинуваченого ОСОБА_6 , який повідомив, що спочатку познайомився з братом потерпілого, а з самим потерпілим ОСОБА_11 знайомий не так давно. Вчиняв з потерпілим дії проти яких він заперечував, а саме примушував доторкатись до статевого органу. Конкретну дату не пам`ятає. Однак потерпілий відмовлявся це роботи, обвинувачений наполягав бо йому було цікаво. ОСОБА_12 доторкався до статевого члену. Проникнення в тіло потерпілого та оральних ласк не було. Намагався компенсувати завдану шкоду. Протиправні дії вчиняв тільки раз. В той день обвинувачений зробив три спроби щоб схилити потерпілого до вчинення протиправних дій. Злочин вчинив у себе вдома на другому поверсі будинку. Потерпілий бив ногами щоб перешкодити вчиненню злочину, це почув батько та піднявся на другий поверх. Провину визнав та розкаювався у вчиненому злочині. Сенсу вчиненого кримінального правопорушення немає. Чому обрав особу меншого віку не зміг пояснити, раніше статевих стосунків з дівчатами та хлопцями не було.

17.09.2024 допитано законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 , яка повідомила, що перевіряла декілька разів на другий поверх, але ОСОБА_13 спав в одній кімнаті, а ОСОБА_14 в іншій. ОСОБА_13 приходив до них, ми з батьком за ним наглядали. Будь-яких підозрілих подій не помічали.

20.06.2024 від законного представника потерпілого ОСОБА_15 надійшла заява про розгляд кримінального провадження без її участі, при винесенні вироку покладалась на розсуд суду.

Враховуючи процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_6 , який визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, судом безпосередньо досліджено зібрані під час досудового розслідування докази, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а саме:

- протокол допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_16 , проведеного 06.02.2024 за моделлю «Барнахус», який повідомив що весною минулого (2023) року приходив в гості до ОСОБА_17 , де іноді залишався ночувати. Одного разу, коли вони з ОСОБА_14 перебували на другому поверсі будинку, в кімнаті ОСОБА_14 , той закрив двері, та вчинив відносно нього сексуальне насильство зняв штани та змусив тримати в руках статевий орган. Після чого потерпілий почав чинити опір, стукати об підлогу. На шум прийшов батько ОСОБА_17 , постукав у двері, ОСОБА_14 злякався та припинив свої дії. Просив щоб потерпілий нікому не казав, за що декілька разів давав потерпілому грошові кошти (а.с. 48-61);

- висновок психолога за результатами допиту неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якого ОСОБА_13 пережив стрес та травмований подіями, які з ним відбулися, це вплинуло на його психоемоційний стан, він переживає страх та тривожність, потребує захисту та відновлення психоемоційного фону. Найбільш універсальною і важкою реакцією на будь-яке, а не тільки сексуальне насильство, є низька самооцінка, що сприяє збереженню і »кріпленню психологічних порушень, пов`язаних з насильством. Особистість з низькою самооцінкою переживає почуття провини, сорому. 1ля неї характерна постійна переконаність у власній неповноцінності, у тому, що "ти гірше всіх". Унаслідок цього дитині важко домогтися поваги оточуючих, успіху, спілкування її з однолітками ускладнені. Серед цих сітей, спостерігаються часті депресії, та замкнутість у собі. Це виявляється : приступах занепокоєння, безпричинної туги, почуття самітності, порушеннях сну. За результатами проведеного допиту було виявлено достатній комплекс ознак, який притаманний розповіді дитини 11 річного віку про психотравмувальну подію (а.с. 63-69);

- висновок судової психологічної експертизи малолітнього потерпілого ОСОБА_16 , висновок експерта №СЕ-19/111-24/10811-ПС від 02.04.2024, відповідно до якого відповідно до якого наявний комплекс ознак, характерних для пережитого сексуального насильства, а також, відсутність ознак навіювання та фантазування при дачі показів під час допиту що відбувся 06.02.2024 (а.с. 70-88);

- висновок судово-психіатричного експерта №469 від 25.04.2024 відносно ОСОБА_6 , відповідно до якого ОСОБА_6 на період кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється, не перебував в стані фізіологічного афекту або у будь-якому іншому вираженому емоційному стані, який міг вплинути на його поведінку. У період кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , останній виявляв ознаки Резидуально-органічного ураження головного мозку з легкою когнітивною недостатністю та емоційно-вольовими порушеннями (F 07.8 - згідно з ОСОБА_18 класифікацією хвороб 10-го перегляду) і за психічним станом у зазначений період часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_6 виявляє ознаки Резидуально-органічного ураження головного мозку з легкою когнітивною недостатністю та емоційно-вольовими порушеннями і за психічним станом у теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_6 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство та інший хворобливий стан психіки не страждає, а виявляє ознаки Резидуально-органічного ураження головного мозку з легкою когнітивною недостатністю та емоційно-вольовими порушеннями. На вказаний психічний розлад ОСОБА_6 страждає з дитинства. За психічним станом у теперішній час ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. У теперішній час ОСОБА_6 на синдром залежності внаслідок вживання алкоголю, наркотиків та інших психоактивних речовин (хронічний алкоголізм, наркоманію) не страждає, і лікування з цього приводу йому не рекомендоване (а.с. 99-102).

Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у вчиненні будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 153 КК України.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 153 КК України вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, яка не досягла чотирнадцяти років незалежно від її добровільної згоди (сексуальне насильство).

При прийнятті рішення щодо призначення покарання, суд також приймає до уваги досудову доповідь, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_6 від 01.08.2024, отриману від Броварського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, яка містить соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно якої, на думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, вважаємо доцільним крім обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України, покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені частиною 3 статті 76 КК України, зокрема: -не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації; -виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою: «Формування життєвих навичок». Разом з тим, уповноваженим органом з питань пробації, для мінімізації факторів ризику вчинення повторного правопорушення, пропонується: сприяти неповнолітньому у виборі професії та отриманні професійної або вищої освіти, і як наслідок хорошої роботи, а також у виборі життєвих цілей та правильно обраних шляхів для досягнення поставлених цілей.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, міцних соціальних зв`язків не має, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується негативно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правпорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є вчинення кримінального правопорушення відносно малолітнього.

З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин скоєння злочинів, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 153 КК України. Суд дійшов висновку про те, що обвинувачений не є суспільно небезпечною особою, яка потребують обов`язкової ізоляції від суспільства, а тому його виправлення можливе в рамках звільнення від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із покладенням на нього певних обов`язків згідно ст. 76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов заявлено не було.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати по справі за проведення судової експертизи відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. 153 ч.4 КК України, 100, 124, 368-371, 373-374, 376, 394-395, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом строку випробування обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На підставі ч. 3 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_6 виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Формування життєвих навичок».

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на проведення судових експертиз а саме: за проведення судової психологічної експертизи, що відповідно до довідки вартість виконання висновку № СЕ-19/111-24/10810-ПС від 07.03.2024 становить 18 174,72 грн. (вісімнадцять тисяч сто сімдесят чотири грн. 72 коп.).

Включити інформацію про засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_19