У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , у рамках кримінального провадження, відомості про яке 05.08.2024 року внесені до ЄРДР за №0000123, про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, погодженого з прокурором та доданих матеріалів вбачається, що слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.08.2024 за №0000123.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у не встановлений слідством дату та час, але не пізніше 05.08.2024, у ОСОБА_4 , жителя села Росішка, Рахівського району, Закарпатської області, виник умисел на протиправне збагачення шляхом організації незаконного переправлення громадян України, які підлягають мобілізації, через державний кордон України.

Для вказаних цілей, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, реалізовуючи їх спільний, протиправний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, керівництвом такими діями, сприянням їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного переправлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через державний кордон України, під час зустрічі запропонував начальнику відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 , надати грошові кошти в сумі 2000 доларів США з однієї особи, в якості неправомірної вигоди за здійснення безперешкодного переправлення даних осіб через Державний кордон України поза пунктами пропуску.

Про те, ОСОБА_7 розуміючи протиправність дій ОСОБА_4 повідомив про вищевказані обставини своєму керівництву та до правоохоронних органів та у подальшому діяв під їх контролем, спрямованим на викриття злочинної діяльності ОСОБА_4 .

В подальшому, в період з 05.08.2024 по 24.09.2024 ОСОБА_4 реалізовуючи свої протиправні наміри спрямовані на незаконне збагачення, в ході неодноразових зустрічей з ОСОБА_7 , неодноразово схиляв останнього, до вчинення протиправних дій по незаконному переправленні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , через державний кордон України поза межами пунктів пропуску до республіки Румунія, при цьому неодноразово пропонував неправомірну винагороду за вчинення ОСОБА_7 дій пов`язаних з використанням його службового становища.

Так, 24.09.2024 приблизно о 15:24 годині ОСОБА_4 , реалізовуючи свої протиправні наміри, за допомогою номера мобільного телефону НОМЕР_1 , зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, щоб останній прийшов на зустріч з ним до території готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що в урочищі «Банський», на околиці АДРЕСА_1 , за координатами згідно «Гугл мапс» 47,97841 ПН, НОМЕР_2 , при цьому ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 обіймає посаду начальнику відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 та являється службовою особою, вчергове підтвердив намір надати ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2000 доларів США за одну особу (згідно курсу НБУ - 82713,4 гривень), в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в якості неправомірної вигоди за не здійснення представниками ДПС України прикордонного контролю, зокрема не виявленні вказаних осіб під час спроби незаконного перетину державного кордону України, поза межами пунктів пропуску до республіки Румунія.

В подальшому, 24.09.2024 приблизно о 18:11 годині ОСОБА_4 , знаходячись на території готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що в урочищі «Банський», на околиці с. Луг, Рахівського району Закарпатської області, за координатами згідно «Гугл Мапс» 47,97841 ПН, НОМЕР_2 , під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 , передав останньому неправомірну вигоду в сумі 1500 доларів США (згідно курсу НБУ - 62035,05 гривень) за сприяння ним з використанням свого службового становища, незаконного безперешкодного перетину ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , державного кордону України поза межами пунктів пропуску до республіки Румунія.

В подальшому після даної зустрічі, 24.09.2024, близько о 18:23 годині ОСОБА_4 , за допомогою номера мобільного телефону НОМЕР_3 , зателефонував до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за номером мобільного телефону НОМЕР_4 , якій надав вказівку приїхати на автомобілі до готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що в урочищі «Банський», на околиці с. Луг, Рахівського району Закарпатської області, за координатами згідно «Гугл Мапс» 47,97841 ПН, НОМЕР_2 , звідки їй потрібно буде забрати двох осіб, яких в подальшому необхідно буде перевезти до зазначеного ним місця біля державного кордону України.

На виконання вказівки ОСОБА_4 , 24.09.2024, близько о 18:26 годині, ОСОБА_8 керуючи належним їй транспортним засобом марки «MITSUBISHI» моделі «PAJERO SPORT» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , приїхала до заздалегідь обумовленого місця, а саме: готельного комплексу «Рай у Фірцака», що в урочищі «Банський», на околиці АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 надав вказівку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проживали в одному з номерів на території даного готельного комплексу сісти на задні сидіння до вищевказаного автомобіля, за кермом якого перебувала ОСОБА_8 .

Виконавши вказівки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , пересіли до вищевказаного транспортного засобу, де водій ОСОБА_8 , в супроводі ОСОБА_4 , який сів за кермо автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», моделі «108 CDI», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_6 , виїхали в сторону с. Луг, для майбутнього незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак останні не встигли це зробити, оскільки їх було затримано працівниками поліції біля буд. АДРЕСА_1 .

Окрім того, 25.09.2024 року в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі слідчого експерименту, в АДРЕСА_2 , у порядку ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешк. АДРЕСА_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешк. АДРЕСА_4 , під час вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

24.09.2024 року в проміжок часу з 19 годин 08 хвилин по 21 годину 20 хвилин слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , біля адміністративного будинку №476 було проведено огляд місця події за участі наступних осіб:

1) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешк. АДРЕСА_3 ;

2) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешк. АДРЕСА_4 ;

3) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_5 ;

4) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_6 .

В ході даного огляду було виявлено та вилучено наступні речі:

- мобільний телефон марки SAMSUNG, моделі Galaxy S20FE, з наступними ІМЕІ 1 НОМЕР_7 , 2 НОМЕР_8 та сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 належні ОСОБА_8 , який упаковано в спеціальний пакет НПУ №CRI1123746;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 на транспортний засіб марки Mitsubishi, днз НОМЕР_5 , видане на ім`я ОСОБА_9 , яке упаковано в паперовий крафтовий конверт НПУ ГСУ;

- транспортний засіб марки Mitsubishi, днз НОМЕР_5 , яким користується ОСОБА_8 , який поміщено на арешт майданчик Тячівського РВП.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 на транспортний засіб Mitsubishi, днз НОМЕР_5 на праві приватної власності належить ОСОБА_9 .

Також 25.09.2024 року вищевказані речі старшим слідчим ВРОТЗ СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 на підставі ст. 98 КПК України було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги викладене, з метою збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вищеперераховані речі.

Слідчий в судове засідання надав заяву про розгляд поданого ним клопотання у його відсутності. Просив таке задоволити.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, однак від підозрюваної ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд клопотання у її відсутності.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 172 КПК України неявка слідчого та володільця майна в судове засідання не перешкоджає розгляду внесеного клопотання про арешт майна, а тому суд, виходячи з вимог вказаної статті, вирішує внесене клопотання за наявними в матеріалах справи доказами.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши внесене слідчим клопотання з доданими до нього матеріалами, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.08.2024 за №0000123.

Встановлено, що в рамках даного кримінального провадження, 24.09.2024 року в проміжок часу з 19 годин 08 хвилин по 21 годину 20 хвилин слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_3 за адресою: Закарпатська обл., Рахівський район, с. Луг, біля адміністративного будинку №476 було проведено огляд місця події за участі наступних осіб:

1) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешк. АДРЕСА_3 ;

2) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешк. АДРЕСА_4 ;

3) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_5 ;

4) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_6 .

В ході даного огляду було виявлено та вилучено наступні речі:

- мобільний телефон марки SAMSUNG, моделі Galaxy S20FE, з наступними ІМЕІ 1 НОМЕР_7 , 2 НОМЕР_8 та сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 належні ОСОБА_8 , який упаковано в спеціальний пакет НПУ №CRI1123746;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 на транспортний засіб марки Mitsubishi, днз НОМЕР_5 , видане на ім`я ОСОБА_9 , яке упаковано в паперовий крафтовий конверт НПУ ГСУ;

- транспортний засіб марки Mitsubishi, днз НОМЕР_5 , яким користується ОСОБА_8 , який поміщено на арешт майданчик Тячівського РВП.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 на транспортний засіб Mitsubishi, днз НОМЕР_5 на праві приватної власності належить ОСОБА_9 .

25.09.2024 року вищевказані речі старшим слідчим ВРОТЗ СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 на підставі ст. 98 КПК України було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні..

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1ст.170 КПК України.

Слідчим доведено, що вилучені в ході проведення огляду вказаний мобільний телефон, транспортний засіб та документи до нього, мають значення речових доказів у кримінальному проваджені №0000123 та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки зберегли на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує можливість використання мобільного телефону, т/з та документів до нього як доказів у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, а тому клопотання в цій частині слід задоволити.

Разом з тим, слідчий суддя приймає до уваги те, що у відповідності до вимог ч.11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положеннями ч.4 ст.173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що заборона користуватися транспортним засобом марки «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_9 та яким користується ОСОБА_8 , може завдати надмірного обмеження прав власника (володільця) майна. В той же час, заборона розпорядження вказаним транспортним засобом забезпечить збереження речового доказу та не призведе до приховування, знищення, перетворення чи відчуження останнього.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задоволити частково.

Накласти арешт на речі, вилучені 24.09.2024 року в ході проведення обшуку автомобіля марки Mitsubishi, днз НОМЕР_5 , за адресою Рахівський район, с. Луг, навпроти будинку №476 речі, а саме на:

- мобільний телефон марки SAMSUNG, моделі Galaxy S20FE, з наступними ІМЕІ 1 НОМЕР_7 , 2 НОМЕР_8 та сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 належні ОСОБА_8 , які упаковано в спеціальний пакет НПУ №CRI1123746;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 на транспортний засіб марки Mitsubishi, днз НОМЕР_5 , видане на ім`я ОСОБА_9 , яке упаковано в паперовий крафтовий конверт НПУ ГСУ;

- транспортний засіб марки Mitsubishi, днз НОМЕР_5 , яким користується ОСОБА_8 , який поміщено на арешт майданчик Тячівського РВП, із забороною розпорядження ним (зняття з обліку, перереєстрацію, відчуження).

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1