Справа № 361/9423/24
Провадження № 1-кп/361/1142/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001742 від 12.07.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кисоричі Рокитнівського р-ну. Рівненської обл., зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого трактористом у ТОВ «УКРАГРОІНВЕСТ ЛТД», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

В С Т А Н О В И В:

11 липня 2024 року, приблизно у період часу з 11 год. 40 хв. по 11 год 45 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з метою вирішення питання щодо подальшого нескладання адміністративних матеріалів відносно нього для уникнення адміністративної відповідальності, висловлював пропозицію про надання неправомірної вигоди інспектору відділу реагування патрульної поліції Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 . З метою реалізації вищезазначених дій, спрямованих на виконання пропозиції та фактично надання службовій особі неправомірної вигоди,

ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з метою вирішення питання щодо подальшого нескладання адміністративних матеріалів відносно нього для уникнення адміністративної відповідальності, не звертаючи увагу на попередження поліцейських про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовим особам, 11 липня 2024 року близько 11 год. 46 хв., надав неправомірну вигоду інспектору відділу реагування патрульної поліції Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 та поліцейському відділу реагування патрульної поліції Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 у вигляді грошових коштів у сумі 2000 гривень (десять купюр номіналом 200 гривень), поклавши їх на переднє водійське сидіння службового автомобіля марки «Chery» моделі «Tigo», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який знаходився за адресою: АДРЕСА_2 .

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані, як пропозиція та надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні пропозиції та надання службовій особі неправомірної вигоди, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища визнав повністю і детально розповів суду обставини вчинення ним вказаного кримінального правопорушення. Обвинувачений надав показання, що 11 липня 2024 року близько 12 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 він з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері дорожнього руху висловив пропозицію поліцейським та надав неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 2000 гривень (десять купюр номіналом 200 гривень), поклавши їх на переднє водійське сидіння службового автомобіля поліцейських, за нескладання адміністративного протоколу на нього. Підтвердив номінали грошових коштів, які передав поліцейським та визнав, що перебував у стані алкогольного сп`яніння.

З наведеного суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_4 , які полягали у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища, за ч. 1 ст. 369 КК України.

Суд враховує, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження. Водночас судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Сторони кримінального провадження не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Роз`яснивши учасникам провадження положення цієї норми КПК України, зокрема, про те, що вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених статей 65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 369 КК України є нетяжким злочином відповідно до ст. 12 КК Ураїни.

Водночас суд бере до уваги, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, має на утримані двох дітей, у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Також суд враховує, що обвинувачений за місцем роботи в ТОВ «УКРАГРОІНВЕСТ ЛТД» характеризується позитивно, а за місцем проживання скарг на нього не надходило.

Обставин, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання згідно зі ст. 67 КК України є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведені обставини суд погоджується з думкою прокурора про можливість призначення покарання у виді штрафу. Відтак, з огляду на з`ясовані вище обставини, суд дійшов висновку про те, що до обвинуваченого слід застосувати покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки таке покарання буде достатнє для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи майновий стан обвинуваченого, обставину, що він має на утриманні двох дітей, його клопотання про призначення штрафу з розстрочкою терміном на 12 місяців, суд вбачає наявність об`єктивних факторів, які можуть ускладнити виконання судового рішення. Відтак, слід розстрочити сплату штрафу на десять місяців рівними частинами по 4 250 грн щомісяця.

У разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Він повинен повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання про сплату відповідної частини штрафу шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. Згідно з частиною 4 статті 26 КВК України, у разі несплати ним чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України та ст. 96-1 КК України.

Згідно з п. п.2 ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

У судовому засіданні прокурор клопотав про застосування спецконфіскації речових доказів у матеріалах кримінального провадження. Судом встановлено, що 10 (десять) купюр номіналом 200 гривень, серії: ЄЄ 7793269, ЄД 6966802, ЕЖ 7230757, ВИ 2140175, ЄИ 5052262, ХЕ 8696251, СЕ 5211042, ЗБ 8268757, ЗГ 7108745, ПЕ 4607131, визнані речовими доказами згідно з постановою слідчого СВ Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області від 12.07.2024 у цьому кримінальному проваджені. Надалі, ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2024 року на ці кошти був накладений арешт.

Відповідно до ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи, що ОСОБА_4 умисно вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 369 КК України за який передбачено основне покарання у виді штрафу від однієї тисячи до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і те що кошти - десять купюр номіналом 200 гривень є знаряддям вчинення цього кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, про застосування спецконфіскації вказаних грошей в дохід держави.

Вирішуючи питання про скасування арешту майна суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Отже, слід скасувати арешт на майно ОСОБА_4 накладений згідно з ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2024 року, а саме, на 10 купюр номіналом 200 гривень, серії: ЄЄ 7793269, ЄД 6966802, ЕЖ 7230757, ВИ 2140175, ЄИ 5052262, ХЕ 8696251, СЕ 5211042, ЗБ 8268757, ЗГ 7108745, ПЕ 4607131 для застосування спецконфіскації цих грошй в дохід держави.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Цивільний позов у справі не заявлявся. Кримінальним правопорушенням майнової шкоди не завдано.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

Розстрочити ОСОБА_4 сплату штрафу в розмірі 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень рівними частинами на строк дванадцять місяців, встановивши суму виплати штрафу в розмірі 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн щомісячно в строк до останнього дня кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за тим, в якому цей вирок набере законної сили.

Скасувати арешт на майно, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2024 року, а саме, на грошові кошти у сумі 2000 грн номіналом 200 грн в кількості 10 штук, серії: ЄЄ 7793269, ЄД 6966802, ЕЖ 7230757, ВИ 2140175, ЄИ 5052262, ХЕ 8696251, СЕ 5211042, ЗБ 8268757, ЗГ 7108745, ПЕ 4607131.

Застосувати спецконфіскацію щодо речових доказів-грошових коштів у сумі 2000 грн номіналом 200 грн в кількості 10 штук, серії: ЄЄ 7793269, ЄД 6966802, ЕЖ 7230757, ВИ 2140175, ЄИ 5052262, ХЕ 8696251, СЕ 5211042, ЗБ 8268757, ЗГ 7108745, ПЕ 4607131, в дохід держави, відповідно до ст.96-1 КК України, п.2 ч.9 ст.100 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1