ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/1091/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26 вересня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Оріхова Запорізької області, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 ),

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КК України,

ВСТАНОВИЛА

Вказаною ухвалою районного суду до 24.11.2024 року включно застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник просила ухвалу суду скасувати, постановити нове судове рішення, яким застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту. Свої вимоги мотивувала тим, що обраний запобіжний захід є занадто суворим, існування передбачених ч.1 ст.177 КПК ризиків не доведено. Недостатність застосування до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів не обґрунтовано. Апелянт звертає увагу на те, що обвинувачений має середню спеціальну освіту, працював неофіційно, частково визнав вину та вибачився перед потерпілою. На переконання захисника, такі обставини вказують на можливість застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; з`ясувавши позицію захисника, яка повністю підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні; прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги та просила ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.127 КК кримінального правопорушення.

У підготовчому судовому засіданні прокурор звернулась до суду з клопотанням про застосування на стадії судового розгляду запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого, оскільки строк дії ухвали слідчого судді про застосування до ОСОБА_8 даного запобіжного заходу спливає 27.09.2024 року, проте підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, оскільки передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК ризики продовжують існувати.

Суд першої інстанції, задовольняючи дане клопотання прокурора, виходив з того, що у справі існують ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків і потерпілу, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тому на стадії судового розгляду необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_8 . При цьому, інші більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання встановленим ризикам.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим ст.177 КПК ризикам.

Під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд, крім наявності ризиків зазначених у ст.177 КПК, зобов`язаний оцінити та врахувати передбачені ст.178 КПК обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність його соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи та дані, які його характеризують.

На переконання колегії суддів, рішення суду про застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ґрунтується на зазначених вимогах процесуального закону.

Так, під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового провадження в суді першої інстанції та під час перевірки відповідного рішення судом апеляційної інстанції основоположним є вирішення питання про наявність передбачених ст.177 КПК ризиків.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності передбачених ст.177 КПК ризиків, суд першої інстанції правильно встановив, що заявлені ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків і потерпілу, а також вчинення іншого кримінального правопорушення об`єктивно існують, і для їх запобігання на стадії судового розгляду необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_8 .

На підтвердження існування передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК ризику свідчать ті обставини, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, і за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

З наявних матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_8 неодружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має. Таким чином, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки. Обвинувачений офіційно не працевлаштований, законного та стабільного доходу він не має.

Вказані обставини, на переконання колегії суддів, у сукупності дають достатні підстави для висновку, що обвинувачений, будучи обізнаним про суворість покарання, яке може бути йому призначено у разі визнання його винуватим, опинившись на волі, за відсутності стримуючих факторів його належної процесуальної поведінки, потенційно може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований злочин.

Водночас апеляційним судом встановлено, що судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_8 наразі триває і не завершено.

А тому, з огляду на конкретні обставини вчинення інкримінованого злочину, який поставлено у провину ОСОБА_8 , існують достатні підстави стверджувати про наявність ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків, анкетні дані та адреси проживання яких відомо обвинуваченому.

Згідно матеріалів провадження встановлено, що обвинувачений раніше 7 разів притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення пов`язаних із застосуванням насильства злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі. Однак ОСОБА_8 свою злочинну діяльність не припинив та знову вчинив інкримінований злочин.

Зазначені обставини, на переконання судової колегії, дають достатні підстави для висновку, що обвинувачений, будучи особою раніше неодноразово судимою, на шлях виправлення та перевиховання не став, свою злочинну діяльність не припинив, опинившись на волі, потенційно з великою вірогідністю може продовжувати займатись протиправною діяльністю та вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, колегія суддів вважає, що прокурором доведено обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_8 перебувати на волі, а підстави для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу відсутні.

При цьому гарантувати запобігання встановленим ризикам та належну процесуальну поведінку обвинуваченого без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , на переконання колегії суддів, не вбачається можливим.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо часткового визнання вини у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 злочину та вибачення перед потерпілою апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки ці питання підлягають оцінці під час розгляду місцевим судом справи по суті пред`явленого цій особі обвинувачення.

Апеляційний суд під час перевірки ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, аналізує лише наявність передбачених ст.177 КПК ризиків, необхідність та доцільність застосування щодо неї обмежувального заходу.

Перевіряючи аргументи апеляційної скарги захисника про наявність у обвинуваченого освіти та неофіційного працевлаштування, колегія суддів зауважує, що вказані обставини не можуть бути безумовними підставами для зміни запобіжного заходу за відсутності інших достатніх та вагомих правових підстав для прийняття такого рішення.

Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового провадження в суді першої інстанції відповідає характеру і тяжкості інкримінованого діяння та не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, а також відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Даних, які би безумовно унеможливлювали подальше утримання ОСОБА_8 під вартою, матеріали провадження не містять.

Отже, колегія суддів, виходячи з наведених в апеляційній скарзі захисника мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченому за наслідками апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування ухвали суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26 вересня 2024 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4