Єдиний унікальний номер №333/4401/22
Провадження №1-кс/333/2511/24
УХВАЛА

Іменем України

11 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0000019 від 12.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

10.09.2024 до суду звернувся слідчий ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого у місті Мелітополі майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000019 від 12.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України, яке погоджене прокурором про тимчасовий доступ до речей і документів.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що колишні слідчі Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізької області (на той час) ОСОБА_4 (працює в органах міліції в окупованій АР Крим) та ОСОБА_5 , за змовою із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 , шляхом штучного створення доказів, сфабрикували кримінальну справу відносно заявника ОСОБА_7 , повідомили про підозру у вчиненні замаху на вбивство, яке не вчинялось. Таким чином, зазначені працівники правоохоронних органів притягнули завідомо невинного до кримінальної відповідальності та обвинуватили у вчиненні особливо тяжкого злочину.

В ході досудового розслідування, відповідно до заяви та показів потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що під час розслідування кримінального провадження № 0000351 від 04.03.2015 за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України слідчими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за змовою із прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 сфабриковано докази та притягнено його до кримінальної відповідальності за злочин, якого він не вчиняв. Так, під час проведення досудового розслідування ним заявлялося клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_8 , яка могла підтвердити факт його перебування в момент вчинення злочину, про який вказувалося потерпілою, зовсім в іншому місці. Вказане клопотання слідчим не розглянуто, відповідь не надано, свідка не допитано. Вказаний свідок був допитаний лише під час судового розгляду кримінального провадження. Під час досудового розслідування були допитані в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтверджували факт його перебування в момент вчинення злочину, про який вказувалося потерпілою, зовсім в іншому місці, проте оцінка вказаним показанням не надана. Спроб усунути протиріччя між свідками слідчим прийнято не було. Під час винесення прокурором постанови про зміну кваліфікації з нетяжкого на особливо тяжкий злочин, вона була не мотивована та не мала ніякого підґрунтя, на момент її винесення, в матеріалах провадження не містилося жодних доказів, які б вказували на вчинення особливо тяжкого злочину. Відшукання речових доказів, таких як пиж та куля в будинку потерпілої лише 08.03.2015 і не виявлення їх 04.03.2015 вказує на штучне створення доказів. У нього ніколи не було зброї, а тому показання потерпілої та свідків про його візит до потерпілої 04.03.2015 з рушницею, являються неправдивими. У вказаний день він взагалі не був за місцем мешкання потерпілої. До її будинку він не заходив більше ніж півроку перед 04.03.2015 і жодного разу після вказаного числа. До вказаного дня потерпіла декілька разів говорила йому про те, що якщо він не поверне їй борг (якого не існувало) то в нього будуть проблеми з правоохоронними органами. Вказане свідчить про наявність зав`язків у потерпілої з правоохоронцями та він вважає, що показання потерпілої та свідка ОСОБА_11 корегувалися співробітниками поліції. Під час проведення досудового розслідування, він неодноразово спостерігав, як слідчий ОСОБА_4 , перед проведенням слідчих дій, в неформальній обстановці спілкувався з потерпілою та свідками, поблизу відділу поліції на ЗГТ, що свідчить про його зацікавленість у результаті досудового розслідування. Прокурор ОСОБА_6 в суді першої інстанції не дивлячись на суперечливість показань свідків та відсутність доказів його вини продовжував наполягати на тому, що він винен та просив засудити його до 10 років позбавлення волі. Протоколи оглядів 04.03.2015 та 08.03.2015 слідчим оформлені з порушенням вимог КПК України та не являються належними та допустимими доказами. Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 2095/к від 01.12.2021, виявлений опік округлої форми у потерпілої ОСОБА_12 , який за її показами утворився в момент пострілу ОСОБА_7 з рушниці, внаслідок того, що вона схопилася за ствол зброї, не відповідає формі травмуючого предмета, що ствол гладкоствольної рушниці після пострілу є ледве теплий, а можливість отримання опіку при контакті із ним малоймовірна, що можливість утворення опіку першого ступеня не є характерною для дії кулі та пижа стабілізатора, те що на долоні потерпілої не було виявлено основних ознак характерних для безпосереднього пострілу з гладкоствольної рушниці, та взагалі притаманних для вогнепальної травми, опік першого ступеня у своєму звичайному клінічному перебігу зовнішньою кровотечою не супроводжується, що однозначно говорить про неможливість отримання ОСОБА_12 будь якої травми під час начебто спроби скоєння пострілу в потерпілу. Те, що свідок ОСОБА_11 пояснювала, що після того, як побачила потерпілу після пострілу, з долоні останньої йшла кров, протирічить й первинному висновку судово медичної експертизи та також свідчать про фальсифікацію доказів у кримінальному провадженні. Факт появи кулі та пижа в будинку потерпілої 08.03.2022, якими поліцейські та прокурор доводять його причетність до злочину також свідчить про фальсифікацію доказів.

Так, в ході розслідування кримінального провадження № 0000019 від 12.08.2022 встановлено, що в провадженні слідчих ІНФОРМАЦІЯ_3 (після реформи, ІНФОРМАЦІЯ_4 ) перебувало кримінальне провадження № 0000351 від 04.03.2015 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

31.05.2017, у кримінальному провадженні складено обвинувальний акт, який затверджено прокурором та розглядався ІНФОРМАЦІЯ_5 .

22.05.2018, колегією суддів ІНФОРМАЦІЯ_6 у складі: ОСОБА_13 (головуючий суддя), ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , винесено вирок у справі № 317/1598/17, яким визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

09.04.2019 Ухвалою Запорізького апеляційного суду (з окремою думкою судді-доповідача ОСОБА_16 ), скасовано вирок ІНФОРМАЦІЯ_6 від 22.05.2018 у справі № 317/1598/17, яким визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначено новий розгляд провадження у суді першої інстанції.

29.09.2023 колегією суддів ІНФОРМАЦІЯ_6 у складі: ОСОБА_17 (головуючий суддя), ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , винесено вирок у справі № 317/1598/17, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили обрано у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно.

25.12.2023 судовою колегією з розгляду кримінальних справ ІНФОРМАЦІЯ_7 в складі: головуючого ОСОБА_20 , суддів ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_23 (з урахуванням доповнень) та потерпілої ОСОБА_12 залишено без задоволення. Вирок ІНФОРМАЦІЯ_6 від 29 вересня 2023 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, залишено без змін.

Вивченням матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , серед іншого, встановлено, що в матеріалах вказаного кримінального провадження відсутні оптичні носії інформації (DVD-R диски) з інформацією операторів мобільного зв`язку, яка має відношення до вказаного кримінального провадження.

Так, під час досудового розслідування кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , слідчим суддею ІНФОРМАЦІЯ_8 винесено ухвали:

- 30.04.2015 (справа № 317/1307/15-к; провадження № 1-кс/317/123/2015), якою надано дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів інформації щодо телефонного номеру НОМЕР_1 , яка відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів була отримана слідчим 30.05.2015 за адресою: АДРЕСА_1 .

- 09.12.2016 (справа № 317/4852/16-к; провадження № 1-кс/317/704/2016), якою надано дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів інформації щодо телефонного номеру НОМЕР_2 .

- 09.12.2016 (справа № 317/4850/16-к; провадження № 1-кс/317/702/2016), якою надано дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів інформації щодо телефонного номеру НОМЕР_3 .

- 09.12.2016 (справа № 317/4851/16-к; провадження № 1-кс/317/703/2016), якою надано дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів інформації щодо телефонного номеру НОМЕР_4 .

- 09.12.2016 (справа № 317/4849/16-к; провадження № 1-кс/317/701/2016), якою надано дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів інформації щодо телефонного номеру НОМЕР_5 .

Відомості щодо направлення вказаних ухвал слідчого судді слідчими органів ІНФОРМАЦІЯ_9 до операторів мобільного зв`язку та відомості щодо отримання вказаної інформації слідчим (фактичного її вилучення) відсутні.

Однак, відповідно до протоколів огляду вказана інформація підлягала огляду, як мінімум три рази. Одночасно з цим, не зрозуміло, що саме оглядалося слідчими органів національної поліції.

Все вищевказане свідчить про фальсифікацію доказів у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 .

В той же час у вироці ІНФОРМАЦІЯ_6 від 29 вересня 2023 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України зазначено:

«Під час судового розгляду 05.06.2023 року було встановлено, що в матеріалах кримінального провадження №0000351 від 04.03.2015 ,замість CD-R дисків з файлами з даними про вхідні/вихідні дзвінки, смс-повідомлення ,тощо за період з 09.00год. 02.03.2015р. по 09.00 05.03.2015р., з використанням номерів НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та НОМЕР_9 , які належать ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , містяться CD-R диски з даними по кримінальному провадженню №0000296, які не відносяться до даного кримінального провадження, а тому суд CD-R диски з даними по кримінальному провадженню №0000296 виключає з із загального обсягу доказів, як такі, що не мають значення для даного кримінального провадження.

Представником потерпілої ОСОБА_12 - адвокатом ОСОБА_24 долучено до матеріалів кримінального провадження CD-R диски з копіями файлів з даними про вхідні/вихідні дзвінки, смс-повідомлення, тощо за період з 09.00год. 02.03.2015р. по 09.00 05.03.2015р., з використанням номерів НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та НОМЕР_9 , які належать ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 отриманих потерпілою ОСОБА_12 , згідно протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 31.05.2017 року, суд вважає належними та такими, що узгоджуються з даними протоколу огляду від 26.01.2017р., згідно якого слідчим проведено огляд DVD диску, який містить файли з даними про вхідні/вихідні дзвінки, смс-повідомлення, тощо за період з 09.00год. 02.03.2015р. по 09.00 05.03.2015р., з використанням номерів НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та НОМЕР_9 ».

В судове засідання слідчий не з`явився, надавши суду заяву про слухання клопотання без його участі, на задоволенні клопотання наполягав.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Судом встановлено, що 12.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 372 КК України (кримінальне провадження №№ 0000019).

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно зі ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до вимог ст.ст. 2, 38, 91 КПК України на орган досудового розслідування покладається вжиття заходів щодо швидкого, всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, виявлення події кримінального правопорушення, осіб, які його вчинили, інших обставин, що підлягають доказуванню, і тим самим забезпечення ефективного досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст. 84 КПК України - доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до вимог ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому вимогами КПК. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених вимогами КПК.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 5 ч. 2ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно п. 1 ч. 3, ч. 4, 5 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

З положень ст. 159 КПК України вбачається, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно вимог ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

З урахуванням зазначених положень процесуального законодавства, судом було встановлено, що документи, до яких просить доступ слідчий не є такими, до яких заборонений доступ, згідно зі ст. 161 КПК, не становлять собою і не включають документів, які містять охоронювану законом таємницю, перелік якої наведений у ст. 162 КПК.

Так, згідно вимог кримінального процесуального законодавства України, у разі звернення слідчого за погодженням з прокурором чи прокурора із клопотанням про надання тимчасового доступу до матеріалів справи відповідної судової юрисдикції слідчий суддя вправі надати тимчасовий доступ лише для ознайомлення з матеріалами справи, виготовлення їх копій, виписок. Вилучення матеріалів судових справ не допускається.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, про необхідність отримання тимчасового доступу до інформації ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_10 ».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 159-166, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000019 від 12.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України, яке погоджене із прокурором задовольнити.

2. Надати тимчасовий доступ старшому слідчому в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_3 та членам слідчої групи: слідчому першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_25 ; слідчому першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_26 ; слідчому першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_27 ; старшому слідчому криміналісту першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_28 ; старшому слідчому першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_29 ; старшому слідчому першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_30 ; старшому слідчому в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_31 ; старшому слідчому в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_32 ; старшому слідчому в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_33 на тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_10 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а саме до арештованої інформації володільцем якої є ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_10 » в друкованому та електронному вигляді, по абонентським номерами мобільного оператора ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_10 »: НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , за період часу з 00.00 годин 01.01.2015 по 00.00 31.12.2015 включно, у вигляді вхідних та вихідних дзвінків, вхідних та вихідних SMS (короткі текстові повідомлення), MMS (мультимедійні повідомлення), GPRS (передача інформації по незайнятій голосовим зв`язком смузі частот), дата, час та тривалість дзвінків абонентів, із зазначенням номерів з`єднань абонентів, у тому числі з нульовою тарифікацією (неприйняті виклики), з прив`язкою до базових станцій із зазначенням азимуту та місця знаходження абонентів «А» та «Б», а також ІМЕІ мобільних терміналів, в яких знаходились сім картки, з можливістю вилучення належним чином завірених копій усієї документації з яких вони складаються або інформації у електронному вигляді.

Ухвала повинна бути виконана протягом двох місяців з дня її винесення.

Відповідно до ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1