ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4116/22
провадження № 1-кп/753/628/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003248, за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дебальцево Донецької області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неофіційно працюючого різноробочим, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2017 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , прживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Дарницького районного суду м. Києва від 16.07.2024 року за ч. 1 ст. 296 КК України до 2 років обмеження волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.11.2021 року приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_10 перебував біля кафе «Каприз», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Севастопольська, 5 , де разом з ОСОБА_7 та іншими особами вживав алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_10 пішов у невідомому напрямку.

Близько 17 год. 20 хв. ОСОБА_7 відійшов від приміщення кафе «Каприз» та пішов у напрямку будинку, що розташований по вулиці Сормовській, 18 у м. Києві , де зустрів ОСОБА_10 . При зустрічі між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 відбувся словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_10 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, без будь-яких пояснень наніс удар в обличчя ОСОБА_7 , від якого останній впав на землю.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , тримаючи в руках невстановлений досудовим розслідуванням предмет, що має колючо-ріжучі властивості, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, наніс вказаним предметом декілька хаотичних ударів в область грудної клітки ОСОБА_7 та рук, якими прикривався потерпілий, спричинивши останньому тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки та легкі тілесні ушкодження у вигляді 2-х колото-різаних ран долонної поверхні правої кисті.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_10 винним себе визнав повністю. Пояснив, що 01.11.2021 року в обід, він з потерпілим та іншими особами вживав алкогольні напої в кафе «Каприз». Потім сталась бійка і він наніс рукою удар в обличчя потерпілому, а потім наніс йому удари у груди ножем. Вказав, що жалкує, що в той день опинився в цьому кафе.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що в день події він випивав алкоголь з обвинуваченим, потім вони розійшлись. Через деякий час, увечері, він попросив у обвинуваченого цигарку, але ОСОБА_10 одразу наніс йому удар у щелепу, від чого він, потерпілий, впав, а ОСОБА_10 почав його колоти, один удар був в область серця. Він зміг піднятись та втік, а потім в кафе він випив 200 г горілки, та йому викликали швидку медичну допомогу. Просив суворо не карати ОСОБА_10 .

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, а також поясненнями потерпілого, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_10 у тому, що він заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, ступінь суспільної небезпеки, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння.

Судом також враховуються дані про особу обвинуваченого, який негативних характеристик не має, неофіційно працював, на спеціальних обліках не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, на час вчинення даного злочину непогашених чи не знятих судимостей не мав.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , суд не вбачає, оскільки під час розгляду справи судом не встановлено, що обвинувачений дійсно розкаявся у скоєному та щиро жалкує про вчинене. При цьому суд не переконався і у тому, що визнання вини обвинуваченим ґрунтується на належній критичній оцінці своєї протиправної поведінки і характеризується її щирим осудом.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_10 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, можливо тільки в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства, і тому обирає покарання у виді позбавлення волі, але, враховуючи думку потерпілого, який просив суворо не карати ОСОБА_10 , в мінімальних межах, встановлених санкцією частини статті для даного виду покарання, не вбачаючи підстав для можливості його виправлення без реального відбування покарання або застосування іншого розміру чи більш м`якого виду покарання.

Враховуючи те, що ОСОБА_10 вчинив дане кримінальне правопорушення до ухвалення вироку Дарницьким районним судом м. Києва від 16.07.2024 року, остаточне покарання обвинуваченому необхідно призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України. Приймаючи до уваги всі обставини справи суд обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

З огляду на те, що ОСОБА_10 призначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, а також приймаючи до уваги високий ступінь ризику вчинення нового кримінального правопорушення, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 залишити без зміни.

Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 16.07.2024 року, більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою залишити без зміни.

Початок строку відбування покарання відраховувати з 08.07.2024 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 06.04.2022 року по 02.06.2022 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 5273 грн. 00 коп.

Речові докази по справі:

- один DVD-R диск марки «My Media» та 2 DVD-R диски «Verbatim» - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження Дарницької окружної прокуратури м. Києва;

- медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 21448/17321 - залишити зберігати у КМКЛ ШМД.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя