Справа№751/4845/22
Провадження №1-кп/751/119/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні за № 0002492 від 25.05.2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, українця, громадянина України, із неповною загальною освітою, не одруженого, не працюючого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , якому інкримінується вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

25.04.2022 близько 12 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи біля під`їзду №1, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у період дії воєнного стану, який діє згідно Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, в подальшому Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119/ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «Україна», зелено-сірого кольору, із відкритим типом рами, колесами розміром 28 дюймів, вартістю 1270 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_7 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Прокурор у судовому засіданні просила застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 у судовому засіданні відмовився давати пояснення, обумовлюючи це втратою пам`яті та посилаючись на ст. 63 Конституції України.

Законний представник особи, стосовно якої розглядається клопотання, в судовому засіданні, посилаючись на відсутність у нього достатнього вільного часу, не заперечував проти застосування щодо його підопічного примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, проте вказував на недоведеність всіх фактичних обставин справи.

Захисник в судовому засіданні не заперечувала проти примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторного лікування, проте також вказувала на недоведеність всіх фактичних обставин справи.

Вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_4 підтверджується показами потерпілого та свідків.

Так, потерпілий ОСОБА_7 , в судовому засіданні повідомив, що у вказаному в обвинувальному акті часі та місці події він залишив біля власного під`їзду під вікном на першому поверсі велосипед, на якому збиралася їхати на присадибну ділянку його мати, після чого піднявся до власної квартири. Коли мати за ним вийшла на подвір`я то велосипеда, на вказаному місці, вже не було. Мати відразу повідомила йому про зникнення велосипеда і він почав його пошук. Сусіди повідомили йому, що зниклий велосипед взяв обвинувачений ОСОБА_4 і показали напрямок куди останній його повів. У вказаному місці він знайшов зниклий велосипед. Також, неподалік він виявив і особу обвинуваченого, який почав виправдовуватися, він його затримав та викликав поліцію. Вказав, що до цього часу, останній так і не вибачився за скоєне.

Свідок ОСОБА_8 , поліцейський, в судовому засіданні показав, що за викликом відразу прибув у вказаний в обвинувальному акті час на місце події, де знаходився обвинувачений у стані алкогольного сп1яніння, після чого доставляв його до відповідного відділку поліції.

Свідок ОСОБА_9 , поліцейський, в судовому засіданні показав, отримавши виклик від оператора 102 з приводу викрадення велосипеда, відразу, в складі екіпажу, прибули на місце події у вказаний в обвинувальному акті час, де побачив обвинуваченого та потерпілого з велосипедом, який повідомив, що вказаний велосипед викрав ОСОБА_4 , після чого він його знайшов, а останнього затримав. Після цього вони доставили обвинуваченого до відповідного відділку поліції, який був у сильному алкогольному сп`янінні.

Свідок ОСОБА_10 , сусід обвинуваченого, в судовому засіданні показав, що у період часу та місці, які зазначені в обвинувальному акті, був очевидцем, як обвинувачений вів в руках велосипед, марка і колір якого, відповідала викраденому, від під`їзду, в якому проживає потерпілий, в сторону під`їзду в якому він сам проживає.

Свідок ОСОБА_11 , живе на першому поверсі під`їзду, в якому проживає обвинувачений ОСОБА_4 , тобто його сусідка, в судовому засіданні показала, що у останнього ніколи не бачила наявного велосипеду.

Свідок ОСОБА_12 , мати потерпілого, в судовому засіданні показала, що у період часу та місці, які зазначені в обвинувальному акті, вийшла на подвір`я щоб на велосипеді, який перед цим вивів її син на вулицю та залишив біля під`їзду, їхати на присадибну ділянку. Проте, велосипеда у вказаному місці не виявила. Сусідка, яка була поряд, повідомила їй, що велосипед викрав ОСОБА_4 і показала де він його сховав. Вона відразу повідомила про вказану подію сина, який знайшов і забрав велосипед.

Свідок ОСОБА_6 , рідний брат обвинуваченого, в судовому засіданні показав, що їх мати в 2021 році придбала бувший у використанні велосипед жіночого типу (без рами), зеленого кольору (марку не знає), на якому їздила як сама, так його брат (обвинувачений ОСОБА_4 ). 13 квітня 2022 року, після того як він повернувся з евакуації, вищезгаданий велосипед ще був в наявності, який зник тільки через 1 чи 2 тижні після цього. Як повідомив брат його було викрадено разом з курткою та документами брата. Зазначив, що його брат (обвинувачений) має психічні розлади, у зв`язку з чим, неодноразово проходив лікування у психіатричному закладі.

Крім того, вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_4 підтверджується іншими доказами у провадженні:

- рапортом інспектора-чергового від 25.04.2022;

- заявою потерпілого ОСОБА_7 від 25.05.2022 про вчинення крадіжки та порушення по даному факту кримінального провадження;

- протоколом огляду місця події від 25.06.2022 та фототаблицею до нього;

- протоколом огляду речей від 25.06.2022 та фототаблицею до нього;

- постановою про визнання речовими доказом та передачу його на зберігання від 25.06.2022;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.06.2022, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.08.2022;

- висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №1063/22-24 від 29.06.2022;

- довідкою Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради №217 від 20.02.2023;

- довідкою Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради №670 від 10.06.2022;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.09.2022;

Оцінюючи зібрані по справі та перевірені докази, суд дійшов висновку, що інкриміноване ОСОБА_4 суспільно небезпечне діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане органом досудового слідства за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №267 від 04.05.2023 ОСОБА_4 за своїм психічним станом на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється був позбавлений здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, у нього за його психічним станом на теперішній час порушена здатність правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення, мають місце ознаки параноїдної шизофренії (F20.0 за Міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду) та за його психічним станом на теперішній час, йому показане застосування примусових заходів медичного характеру з поміщенням в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно із ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, що виключає застосування до нього покарання.

З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини вчинення суспільно небезпечного діяння, характер і тяжкість наявного у ОСОБА_4 психічного захворювання, висновки судово-психіатричного експерта № 267 від 04.05.2023, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Процесуальні витрати за проведення експертизи необхідно компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ч.2 ст.19, 92-94 КК України, ст.ст. 376, 395, 503, 508, 512-513, 516 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному проваджені № 0002492 від 25.05.2022 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речовий доказ: велосипед марки «Україна», у корпусі зеленого кольору, із рамою відкритого типу сірого кольору, радіус колес 28 дюймів, металевий кошик жовтого кольору на задній частині велосипеду, металевий захисний щиток на передньому колесі, сидіння чорно-жовтого - залишити у користуванні власника ОСОБА_7 .

Процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 377 грн. 54 коп. у кримінальному провадженні № 0002492 компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали суду проголошено 05.07.2024 о 12.30 год.

Суддя ОСОБА_1