Провадження №11-кп/801/431/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , апеляційною скаргою зі змінами адвоката ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01.02.2024, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та засуджено до покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві приватної власності.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 12.04.2022 по 14.04.2022 до строку призначеного покарання з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 8581 (вісім тисяч п`ятсот вісімдесят одну) гривню витрат на залучення експерта.

Вирішено питання з речовими доказами.

в с т а н о в и в :

ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичної речовини з метою збуту, при невстановлених обставинах, у невстановленому місці, у невстановлені дату та час, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого заборонений канабіс.

У подальшому ОСОБА_9 , реалізуючи свою протиправну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, маючи на меті здійснити їх збут шляхом розміщення в м. Вінниці прихованих «закладок», місця розташування яких обирав на власний розсуд, незаконно зберігав частину згортків з наркотичним засобом, обіг якого заборонений, канабіс у комірному приміщенні АДРЕСА_3 до їх виявлення та вилучення працівниками поліції.

12.04.2022 під час проведення невідкладного обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , у комірному приміщенні № 16, працівники поліції виявили та вилучили шість згортків із речовиною рослинного походження, які ОСОБА_9 незаконно зберігав з метою збуту.

У наданій на експертизу речовині рослинного походження зеленого кольору, міститься особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений канабіс, масою (у перерахунку на висушену речовину) 0,43 г.

У наданій на експертизу речовині рослинного походження зеленого кольору, міститься особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) становить 2,12 г.

Окрім цього, ОСОБА_9 , маючи на меті здійснити збут наркотичних засобів шляхом розміщення в м. Вінниці прихованих «Закладок», місця розташування яких обирав на власний розсуд, 12.04.2022 у невстановлений час взяв частину згортків з наркотичною речовиною із собою та незаконно зберігав їх до виявлення працівниками поліції.

Близько 16.00 год. 12.04.2022 ОСОБА_9 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_5 , заховав у землі ізоляційний пакет з вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору канабісом, здійснивши у такий спосіб розміщення «закладки».

Цього ж дня, під час проведення затримання ОСОБА_9 в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) на відкритій ділянці місцевості, працівники поліції виявили та вилучили розміщений ОСОБА_9 . ізоляційний пакет з вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору канабісом, та у правій зовнішній кишені штанів ОСОБА_9 були виявлені та вилучені три ізоляційних пакети із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, які останній незаконно зберігав з метою збуту при собі.

У наданій на експертизу речовині рослинного походження зеленого кольору, міститься особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений канабіс, масою (у перерахунку на висушену речовину) 0,46 г.

У наданій на експертизу речовині рослинного походження зеленого кольору, міститься особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений канабіс. В досліджуваній речовині, масою 0,200 г, маса канабісу (у перерахунку на висушену речовину) становить 0,40 г.

У наданій на експертизу речовині рослинного походження зеленого кольору, міститься особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) становить 0,91 г.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 про скасування вирока Вінницького міського суду від 01.02.2024 щодо ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 307 КК України в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м?якості. Просить у хвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі в решті вирок залишити без змін.

Вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_9 покарання не взяв до уваги те, що відповідно до КК України конфіскація майна передбачена лише за вчинення злочинів з корисливих мотивів.

Як вбачається з вироку та матеріалів кримінального провадження, ні досудовим слідством, ні під час судового розгляду наявність у ОСОБА_9 корисливого мотиву при незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту не встановлено та згідно вироку суд такий мотив не визнав доведеним, а тому застосування у даному випадку додаткової міри покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді конфіскації майна є безпідставним.

Таким чином, судом застосовано кримінальний закон, який не підлягав застосуванню, та ОСОБА_9 призначено додаткове покарання у виді конфіскації майна за ч. 2 ст. 307 КК України, що суперечить положенням ст. 59 КК України та є підставою для скасування вироку судом апеляційної інстанції.

Крім того, враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_9 та відсутність пом`якшуючих обставин, неможливо застосування до останнього покарання наближеного до нижчої межі покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 307 КК України.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_8 просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року скасувати, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого через тяжкість. Ухвалити новий вирок, яким за ч.2 ст.307 КК України призначити ОСОБА_9 з урахуванням ст. 69 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі. Звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків.

В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції, обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , врахував характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, його наслідки, обставини та мотиви скоєння злочину, однак не врахував особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, раніше не судимий, проживає постійно за місцем реєстрації, офіційно працевлаштований, окрім того обвинувачений працює у воєнний час на об`єктах критичної інфраструктури, що є важливим для країни, також відсутні обставин, що обтяжують покарання. Однак суд, не дивлячись на позитивні характеристики обвинуваченого прийняв рішення про незастосування ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому.

Звертає увагу на те, що відповідно до характеристики ТОВ «Будівельне управління механізації» від 23 листопада 2023 року, ОСОБА_9 працює машиністом бетононасосної установки у ТОВ «Будівельне управління механізації» зарекомендував себе як професіональний робітник, який сумлінно виконує поставлені керівником задачі, дотримується робочої дисципліни, у воєнний час виконує роботи на об`єктах критично. інфраструктури. У колективі себе проявив, як доброзичливий та неконфліктний співробітник. Зауважень та доган за порушення дисципліни за весь час роботи не мав.

Робота у воєнний час на об`єктах критичної інфраструктури є необхідною та важливою для держави та її мешканців. На переконання сторони захисту виконання обвинуваченим робіт на об`єктах критичної інфраструктури має були визнано обставиною, що пом`якшує покарання.

Окрім того судом не визнано визнання вини обвинуваченим як обставину, що пом`якшує покарання, що також є порушенням вимог чинного кримінального закону.

Негативних характеризуючих даних відносно ОСОБА_9 не встановлено.

Отже, сукупність вищенаведених обставин дають підстави для призначення обвинуваченому відповідно до положень ст. 69 КК України покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкціях статей у виді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням ст. 75 КК України.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_7 ставить питання про скасування вирока Вінницького міського суду Вінницької області 01.02.2024 року та постановлення нового вирока, яким виправдати ОСОБА_9 за ч.2 ст.307 КК України на підставі п. 1 ч.1 ст. 373 КК України, у зв`язку з тим, що не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.

Вимоги мотивує тим, що під час розгляду в суді першої інстанції судом не було допитано особу яка безпосередньо повідомила працівників поліції про вчинення кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_12 , разом з тим суд як на доказ посилається на протокол слідчого експерименту з ОСОБА_12 , при дослідженні якого встановлено по суті, що проведений допит особи на відео фіксацію та не виконані приписи ст. 240 КПК України, яка зазначає що слідчий експеримент проводиться з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

В вироку зазначено, що ОСОБА_9 визнав свою винуватість у вчиненні ним інкримінованого йому діяння. Разом з тим, судом не взято до уваги, що показання обвинуваченого є не лише джерелом доказів, а й засобом захисту ним своїх інтересів, вони мають бути ретельно перевірені й оцінені судом. Визнання вини не є беззаперечним доказом і не звільняє слідчого, прокурора, суд від всебічної, повної та неупередженої перевірки та оцінки показань окремо та всієї доказової бази у сукупності. Водночас регламентований ст. 62 Конституції України та закріплений у ст. 17 КПК України принцип презумпції невинуватості звільняє особу від обов?язку доводити свою невинуватість, усі сумніви щодо доведеності вини повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Так суд не взяв до уваги, те що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено о 16-00 годин, разом з тим згідно витягу з ЄРДР ОСОБА_9 був затриманий працівниками поліції о 15.08 Враховуючи вказане суд прийшов до висновку, що ОСОБА_9 чинив кримінальне правопорушення після затримання його працівниками поліції.

Крім того судом належним чином не було встановлено, саме мету зберігання наркотичних засобів ОСОБА_9 , а матеріали провадження не містять жодних доказів збуту наркотичних речовин.

Враховуючи те що судом не були встановлені обставини придбання наркотичних речовин. Вилучених в ОСОБА_11 , а саме в коли, у кого, в якому вигляді чи фасуванні вони придбавалися та з якою метою. Тому для об`єктивного висновку про умисел особи на збут наркотичного засобу необхідним є дослідження обставин придбання та зберігання наркотичної речовини, а також установлення моменту виникнення відповідного умислу.

Однак ці обставини в рішенні суду не були оцінені.

Як вбачається з документів, на які посилається сторона обвинувачення та були досліджені судом, всі докази вини обвинуваченого ґрунтуються на розповідях (показаннях) свідка, які він надав під час слідчого експерименту, що суперечить безпосередності дослідження доказів судом і не ґрунтується на жодному іншому доказі.

У змінах до апеляційної скарги адвокат ОСОБА_7 просить вирок Вінницького міського суду від 01.02.202 року змінити.

Визнати винним ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 307 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання, якщо протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік він не вчинить нового кримінального правопорушення.

Вимоги обґрунтовує тим, що 16 серпня 2024 року вступив в дію Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо державного регулювання обігу рослин роду коноплі (Cannabis) для використання у навчальних цілях, освітній, науковій та науково-технічній діяльності, виробництва наркотичних засобів, психотропних речовин та лікарських засобів з метою розширення доступу пацієнтів до необхідного лікування» Вказаним законом «Канабіс, смола канабісу, екстракти і настойки канабісу» виключені з списку особливих наркотичних засобів та включені до списку наркотичних засобів та рослини, обіг яких обмежено. (Постанова КМУ від 6 травня 2000 р. N? 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів»)

Велика Палата Верховного Суду у постанові № 0306/7567/12 вказала, що за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Враховуючи обставину, що канабіс виключений зі списку особливо небезпечних наркотичних засобів на даний час в обвинуваченні ОСОБА_13 відсутня така кваліфікуюча ознака як: «якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби», враховуючи, що інші кваліфікуючі ознаки відсутні, його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 307 КК України.

Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_9 вчинив злочин вперше, має постійне місце роботи та проживання, позитивно характеризується, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину свою визнав. Потерпілі в кримінальному провадженні відсутні. Обставин які обтяжують покарання не встановлено. Разом з тим, судом не взято до уваги таку обставину, як щире каяття, оскільки ОСОБА_9 дав повністю зізнавальні показання, розповів суду про обставини вчинення кримінального правопорушення, щиро розкаявся.

3 огляду на ці обставини можливо призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив задовольнити частково апеляційну скарзі зі змінами адвоката ОСОБА_7 , заперечив проти задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 ; думку захисників - адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги зі змінами сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведено незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів.

Факт незаконного придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів ОСОБА_9 за обставин, викладених у вироку, ніким із учасників провадження не оспорюється.

Водночас, доводи сторони захисту у змінах до апеляційної скарги щодо неправильної кваліфікації діяння обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України є слушними.

Відповідно до діючого законодавства за ч. 2 ст. 307 КК України кваліфікуються діяння у вигляді незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини.

Кваліфікуючою ознакою діяння, інкримінованого ОСОБА_9 було вчинення незаконного придбання, зберігання та перевезення з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно Списку №1 Таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 (далі - Постанова від 06.05.2000 №770) до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, віднесено Канабіс, смола канабісу, екстракти і настойки канабісу.

16 серпня 2024 року в Україні почав діяти закон № 3528-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо державного регулювання обігу рослин роду коноплі (Cannabis) для використання у навчальних цілях, освітній, науковій та науково-технічній діяльності, виробництва наркотичних засобів, психотропних речовин та лікарських засобів з метою розширення доступу пацієнтів до необхідного лікування», який вносить зміни до низки законодавчих актів України щодо державного контролю за обігом рослин роду коноплі (Cannabis).

Отже вказаним законом, «канабіс, смола канабісу, екстракти і настойки канабісу» виключено зі списку особливих наркотичних речових та включено до списку №1 таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постновою Кабінету міністрів України №770 від 6 травня 2000 р., обіг яких обмежено

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість, ч 1 ст. 5 КК України.

На підставі зворотної дії закону суд вважає, що ОСОБА_9 раніше придбалась та зберігалась наркотична речовина, обіг якої обмежено, а не заборонено.

Таким чином дії ОСОБА_14 охоплюються кваліфікацією складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту наркотичних засобів.

Крім цього, доводи прокурора в частині конфіскації майна є слушними, оскільки суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_9 покарання не взяв до уваги те, що відповідно до КК України конфіскація майна передбачена лише за вчинення злочинів з корисливих мотивів.

Як вбачається з вироку та матеріалів кримінального провадження, ні досудовим слідством, ні під час судового розгляду наявність у ОСОБА_9 корисливого мотиву при незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту не встановлено та згідно вироку суд такий мотив не визнав доведеним, а тому застосування у даному випадку додаткової міри покарання у виді конфіскації майна є безпідставним. Крім того, санкція ч. 1 ст. 307 КК України не передбачає додаткового покарання у виді конфіскації майна.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст. 12 КК України; особу обвинуваченого, який фактично вину визнав, щиро кається , на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, працює на критичній інфраструктурі, позитивно характеризується за місцем роботи, обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що його обтяжують.

Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 наголосив, що «…окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину…».

У справі «Скоппола проти Італії № 2» від 17.09.2009 р. Європейський суд з прав людини виклав правову позицію, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 307 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з можливістю виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою уповноваженим органом з питань пробації, із звільненням обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки, на переконання колегії суддів, менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що виправлення вказаних помилок суду першої інстанції не призводить до погіршення становища обвинуваченого, колегія суддів вважає за необхідне вирок змінити, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

апеляційну скаргу зі змінами адвоката ОСОБА_7 , - задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01.02.2024 відносно ОСОБА_9 , - змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_9 з ч. 2 ст. 307 КК України на ч. 1 ст. 307 КК України.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 1 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 2 (два) роки.

У відповідності до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 12.04.2022 по 14.04.2022 до строку призначеного покарання з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 3 (трьох) місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4