Справа № 289/1229/24
Номер провадження 1-кп/289/133/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000099 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березці, Радомишльського району, Житомирської області, громадянина України, студента АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2024 року близько 23 години 00 хвилин у неповнолітнього ОСОБА_4 , який знаходився поблизу паркану домоволодіння АДРЕСА_4 та помітив припаркований автомобіль марки «ИЖ-412», державний номерний знак НОМЕР_1 , виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, який належить ОСОБА_7 .

У вказаний вище день, час та місці, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом «ИЖ-412», діючи таємно, розуміючи протиправність вчинюваних дій, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, неповнолітній ОСОБА_4 підійшов до вищевказаного автомобіля та побачивши, що дверцята автомобіля незамкнені на замок, а в замку запалювання знаходиться ключ, безперешкодно сів у вказаний транспортний засіб, вартістю 30016 гривень 00 копійок, завів ключем запалення двигун та поїхав, незаконно заволодівши транспортним засобом, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд

Таким чином, за викладених обставин, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

28.05.2024 між прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_8 , якому на підставі ст. ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_6 та законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

З даної угоди вбачається, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 289 КК України.

Сторони угоди визначили та узгодили покарання із застосуванням ст. 69 КК України, з врахуванням статті 101 КК України, яке повинен понести неповнолітній обвинувачений за вчинений ним злочин у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що вказана угода підлягає затвердженню, у зв`язку із наступним.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив, що укладення даної угоди відповідає вимогам і правилам КПК та КК України, а тому просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та просив суд затвердити вказану угоду з прокурором, призначивши узгоджену йому міру покарання, при цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Інші учасники процесу також просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. При цьому сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, наслідки затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведена повністю, а тому кваліфікує його дії в межах пред`явленого обвинувачення за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

За вчинення даного злочину обвинуваченому необхідно призначити узгоджене сторонами угоди покарання із застосуванням ст. 69 КК України, з врахуванням статті 101 КК України у виді 1 року пробаційного нагляду та покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України та з врахуванням роз`яснень, які містяться в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла злочину та судових витрат» суд стягує з законного представника обвинуваченого на користь держави 2271 гривню 84 копійки витрат на залучення експерта в кримінальному провадженні, пов`язаних з проведенням судової транспортної товарознавчої експертизи.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався. Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речового доказу суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні №0000099 угоду про визнання винуватості від 28.05.2024, укладену між прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_8 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_6 та законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому із застосуванням ст. 69 КК України узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28.05.2024 покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Строк покарання у виді пробаційного нагляду рахувати з дня постановки ОСОБА_4 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ, а саме блок з двигуна (6715832) автомобіля марки «ИЖ412», що передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 повернути власнику.

Стягнути із законного представника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на користь держави 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) гривню 84 копійки витрат на залучення експерта в кримінальному провадженні, пов`язаних з проведенням судової транспортної товарознавчої експертизи.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1