23.08.2024 Справа № 940/1025/24
Провадження по справі № 1-кс/940/134/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року слідчий суддя Тетіївського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , начальника Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), розглянувши клопотання начальника Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні № 0000716 від 10.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Кіровоград, з вищою освітою, одруженого, має на утримані неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

встановив:

Начальник Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні № 0000716 від 10.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у межах строку досудового розслідування, тобто до 19.09.2024, щодо підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому місці ОСОБА_9 вступив в злочинну змову із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та невстановленими досудовим розслідуванням особами з метою шахрайського заволодіння коштами фізичних осіб під виглядом надання послуг у придбанні криптовалюти і акцій через компанію «LIMEFX» на її вебсайт ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Діючи із спільним злочинним умислом, спрямованим на шахрайське заволодіння коштами, невстановлені досудовим розслідуванням особи на електронні поштові адреси фізичних осіб надсилали повідомлення про заробіток коштів на придбанні криптовалюти та акцій через компанію «LIMEFX» на її вебсайті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

15.12.2022 потерпіла ОСОБА_12 на свою електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_5 отримала зазначене повідомлення, яке її зацікавило, і вона, перейшовши за посилання із електронного листа, створила свій власний кабінет на вебсайті ІНФОРМАЦІЯ_4 компанії «LIMEFX», в подальшому з нею через аудіозв`язок в мережі «Skype» від імені компанії «LIMEFX» спілкувались невстановлені досудовим слідством особи, які в мережі «Skype» мали такі імена: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , зазначені особи, шляхом обману, переконали потерпілу ОСОБА_12 у заробітку на придбанні криптовалюти, при цьому невстановлена досудовим розслідуванням особа під іменем ОСОБА_13 надала їй реквізити банківських карток торгівця біткоїнами ОСОБА_9 , а саме банківську карту № НОМЕР_1 та банківську карту № НОМЕР_2 , емітовані AT «Приват Банк», на які ОСОБА_12 в період часу з 22.12.2022 по 06.01.2023 сімома платежами перерахувала кошти на суму 419 тис. грн.

10.01.2023 потерпіла ОСОБА_12 вирішила забрати з компанії «LIMEFX» зароблені на придбанні криптовалюти кошти, однак вона побачила, що її рахунок на вебсайті http//limef.com. компанії «LIMEFX» обнулений та невстановлені досудовим розслідуванням особи, які діяли як представники компанії, для відновлення балансу рахунку почали вимагати у потерпілої перевести на банківські карти ОСОБА_9 ще 7 тис. доларів США, що вона відмовилась робити, 11.01.2023 переписку потерпілої ОСОБА_12 та аудіо дзвінки в мережі «Skype» із невстановленими особами, які діяли як представники компанії «LIMEFX», видалено.

ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, переслідуючи спільний злочинний умисел на заволодіння коштами потерпілої ОСОБА_12 , надавав вказівки ОСОБА_4 та ОСОБА_10 на яку банківську карту та які суми коштів слід перерахувати.

ОСОБА_10 , виконуючи вказівки ОСОБА_19 та ОСОБА_4 , використовуючи власний номер телефону оператора «Водафон Україна» НОМЕР_3 , здійснював вхід до інтернет банкінгу АТ «ПриватБанк», зокрема банківських карт № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , виданих ОСОБА_20 , та після отримання коштів від потерпілої ОСОБА_12 в сумі 419 тис. грн., перебуваючи в м. Кропивницький за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , переказав в період часу з 22.12.2022 по 06.01.20023 різними платежами цю суму коштів на свою банківську карту та банківські карти ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та інших осіб.

В подальшому ОСОБА_11 спільно із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , перевели отримані від потерпілої ОСОБА_12 кошти у віртуальні активи через криптовалютну біржу «Binance».

Вказаними протиправними діями потерпілій ОСОБА_12 завдано майнової шкоди на суму 419 тис. грн., що є великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у незаконному у заволодінні чужим майно шляхом обману (шахрайстві), вчиненому у великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

23.05.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2024 підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 26.08.2024 включно.

Враховуючи наявність встановлених ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2024 ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що на теперішній час не відпали та продовжують існувати, та з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, прокурор просить продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні начальник Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 проти задоволення клопотання про продовження йому запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не заперечував.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти заявленого прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_6 .

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суд наголошує на тому, що поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Так, із матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділенням відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000716 від 10.02.2023, зокрема, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

23.05.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Постановою керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області від 19.05.2024 строк досудового розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 19.06.2024.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.06.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000716 від 10.02.2023 до шести місяців, тобто до 19.09.2024.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2024 підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 26.08.2024 включно.

Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Начальником Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні було доведено та підтверджено зібраними у кримінальному провадженню доказами наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а також наявність ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування.

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину та у разі доведення його винуватості у скоєнні інкримінованого злочину йому загрожує кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі до восьми років. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного змінити своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення та засудження до покарання у виді позбавлення волі доводять, що цей ризик є достатньо високим. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Отже, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі.

З огляду на зазначені обставини, суд дійшов висновку про існування ризику того, що підозрюваний ОСОБА_6 усе ж може переховуватися від органу досудового розслідування.

Разом з тим, надаючи оцінку можливості підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, тобто має міцні соціальні зв`язки, а тому передумови для вчинення іншого кримінального правопорушення, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, відсутні і вказаний ризик є недоведеним.

Водночас, слідчим суддею не встановлено обставин, які б свідчили про те, що застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді особистого зобов`язання не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_6 .

Отже, з огляду на викладене та доведеність прокурором наявності підстав вважати, що на момент розгляду клопотання продовжує існувати ризик вчинення дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам з боку останнього переховуватись від органів досудового розслідування, враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити застосовувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до ОСОБА_6 з покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у межах строку досудового розслідування, тобто до 19.09.2024, що є достатнім для досягнення мети застосування запобіжного заходу та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Керуючись статтями 176-178, 179, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання начальника Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні № 0000716 від 10.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити застосований до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.09.2024.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) прибувати до за першою вимогою до слідчого СВ ВП № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, слідчого судді або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

3) заборонити відвідування кафе, барів, ресторанів, де продаються алкогольні напої.

4) не відлучатися із м. Кропивницький Кіровоградської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначити строк дії ухвали в частині продовження запобіжного заходу - до 19.09.2024 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали слідчого судді буде оголошено о 10 год. 50 хв. 26 серпня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1