Справа № 953/8014/24
н/п 1-кс/953/8597/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області майора юстиції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001276 від 21.06.2024, про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

встановив :

Суть питання, що вирішується ухвалою і за чиєю ініціативою розглядається

Сторона обвинувачення просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави (відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України) стосовно громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, у кримінальному провадженні № 0001276 від 21.06.2024.

Узагальнено доводи клопотання зводяться до такого: ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, на підставі вагомих доказів; наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

На даний час, з метою завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні необхідно виконати ряд процесуальних та слідчих дій, які не вдалось раніше у зв`язку із складністю даного провадження та обставиною запровадження на території України військового стану на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Верховною Радою України.

Позиції учасників кримінального провадження щодо поданого клопотання

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав зазначених у ньому.

Підозрюваний та захисник, кожен окремо, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 , яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 та його дружині.

Захисник просив врахувати похилий вік підозрюваного, стан його здоров`я та міцні соціальні зв`язки.

Встановлені слідчим суддею обставини

ОСОБА_5 перебуваючи в Харківській області, більш точне місце на даний час не встановлено, будучи прихильником політичного курсу та перебуваючи під впливом ідеології російської федерації, не маючи патріотичних переконань, у ситуації що склалася в умовах воєнного стану в державі, в невстановлений період часу, але не пізніше 01.06.2024, встановив контакт із представником держави-агресора, працівником спецслужби рф ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому ОСОБА_7 як працівник спецслужби рф та представник держави-агресора, розуміючи, що ОСОБА_8 підтримує ідеологічні погляди рф, запропонував ОСОБА_8 співпрацю, спрямовану на допомогу представнику спецслужби рф ( ОСОБА_7 ) у проведенні підривної діяльності проти України на території м. Харкова та Харківської області, на що останній добровільно погодився надавати свою допомогу у проведенні підривної діяльності проти України, у зв`язку із чим у ОСОБА_8 виник кримінальний протиправний умисел, направлений на надання представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

В той же час, у невстановлену досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_8 , розуміючи що для реалізації свого умислу потрібні ще люди і маючи знайомого, який також підтримує ідеологічні погляди рф, залучив до вказаної протиправної діяльності громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який також добровільно погодився надавати допомогу у проведенні підривної діяльності проти України шляхом виконання завдань представника держави-агресора рф.

Таким чином, у період ведення російською федерацією агресивної війни проти України, в умовах воєнного стану, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 надали добровільну згоду на здійснення дій, спрямованих на виконання злочинних завдань представника спецслужби держави-агресора рф ОСОБА_7 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, а також завдань ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , в кінці вересня 2024 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на території Харківської області, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, маючи домовленість із ОСОБА_8 , розуміючи що останній має стійкий злочинний зв`язок із ОСОБА_7 та надає йому активну допомогу (в тому числі інформаційну) у здійсненні підривної діяльності проти України, зібрав інформацію щодо місця розташування військової техніки ЗСУ біля АДРЕСА_2 та 24.09.2024 о 20:38, надіслав її ОСОБА_8 за допомогою месенджера «Телеграм» для її подальшої передачі ОСОБА_7 , шляхом відправлення повідомлення з описом місцевості на якій знаходиться військова техніка ЗСУ.

В подальшому, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, а також завдань ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , після отримання вищевказаної інформації від ОСОБА_5 , 25.09.2024 о 06:52, перебуваючи на території Харківської області, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, переслав в месенджері «Телеграм» вказане повідомлення представнику спецслужби рф - ОСОБА_7 , з поміткою (мовою оригіналу): «Володя. это инфа от деда», тим самим вчинивши дії, на виконання злочинного завдання представника спецслужби іноземної держави.

Згідно відповіді із ЗСУ, у даний період, поблизу с. Охоче Харківського району Харківської області підрозділами Сил оборони дійсно виконувались завдання за призначенням, а приблизно через тиждень після передачі ОСОБА_5 та ОСОБА_8 інформації представнику спецслужби рф ОСОБА_7 , у вказаній місцевості активізувалася розвідувальна діяльність збройних сил російської федерації.

08.11.2024 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст.ст. 208,615 КПК України.

09.11.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України.

11.11.2024 року слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 29.11.2024 (включно).

24.10.2024 року постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 , строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні було продовжено до 3 місяців, тобто до 30.11.2024.

27.11.2024 року Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова продовжено строк досудового розслідування до 6 місяців, тобто до 28.02.2025 року.

З метою забезпечення належного виконання завдань кримінального провадження та закінчення досудового розслідування необхідно виконати низку слідчих процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а саме: провести слідчий експеримент з ОСОБА_5 , а також ОСОБА_10 , з метою перевірки та відображення наданих показів; отримати результати призначених експертиз (5 експертиз), повна готовність яких, враховуючи завантаженість експертних установ, очікується орієнтовно на початок 2025 року; завершити огляд майна, вилученого під час проведення обшуків за місцями фактичного проживання підозрюваних; провести перехресні допити, з метою уточнення показів; розсекретити матеріали НСРД, а також документів, на підставі яких було проведено вказані слідчі дії; розглянути питання щодо зміни кваліфікацій підозрюваним та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру; провести процесуальні дії, у відповідності до ст.290, 291 КПК України.

Проведення даних процесуальних та слідчих (розшукових) дій дасть змогу провести об`єктивне досудове розслідування, встановити додаткові обставини вини або невинуватості підозрюваного, а також виконання завдань кримінального провадження.

Виконати зазначені слідчі та процесуальні дії раніше не видавалось за можливе у зв`язку зі складністю вказаного кримінального провадження та необхідністю проведення інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які були направлені на встановлення обставин та документування протиправної діяльності підозрюваного.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, якими керувався

Заслухавши доводи сторін та дослідивши надані документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора (частини 3, 4 ст. 176 КПК України).

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Також, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: (1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; (2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; (3) вік та стан здоров`я підозрюваного; (4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; (5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; (6) репутацію підозрюваного; (7) майновий стан підозрюваного; (8) наявність судимостей у підозрюваного; (9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; (10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; (11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; (12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ст. 178 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказують детектив та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114 - 2, 258-258 - 6, 260, 261, 437-442Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114 - 2, 258-258 - 6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442Кримінального кодексу України (абз. 2 ч. 4 ст.183 КПК України).

Щодо обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття «обґрунтованої підозри», слідчий суддя, враховуючи ст. 8, 9 КПК, керується усталеною практикою ЄСПЛ, згідно з якою обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. пунктом 175; рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Водночас факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом затримання ОСОБА_5 ; протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 26.09.2024, в ході якого ОСОБА_10 надав викривальні покази щодо причетності ОСОБА_5 та ОСОБА_8 до вчинення підривної діяльності проти України; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_10 , в якому міститься інформація що останній впізнав ОСОБА_5 , якого бачив як спільника при виконанні злочинного завдання представника спецслужби рф ОСОБА_7 ; протоколом за результатами проведення НСРД від 01.11.2024, в якому зафіксовано спілкування та передача інформації між ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ; протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 13.11.2024; іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Водночас, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК

Слідчий суддя вважає доведеними, що вказані у клопотанні ризики щодо поведінки підозрюваного існують, з огляду на таке.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду

На переконання слідчого судді ризик переховування обумовлюється можливістю притягнення його до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для підозрюваного наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України є особливе тяжким злочином та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі. ОСОБА_5 через підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, розуміючи складність проведення досудового розслідування, зокрема в умовах дії воєнного стану, усвідомлюючи неможливість повного контролю державною владою кордонів та території України в умовах Збройної агресії Російської Федерації проти України, маючи куратора із спецслужби рф, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зокрема на території Російської Федерації чи тимчасово окупованих частинах території України. Тому, у даному випадку інший, більш м`який запобіжний захід не тільки унеможливить забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а навпаки є підґрунтям для можливого переховування від органів досудового розслідування.

Ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо існування ризику незаконного впливу.

Наявність зазначеного ризику (передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину. У разі не обрання, або обрання запобіжного заходу не пов`язаного із триманням ОСОБА_5 під вартою, останній матиме реальну можливість впливати на інших, ще не встановлених і не затриманих на даний час осіб причетних до скоєння злочинів проти основ національної безпеки, про факт викриття їх злочинної діяльності.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від останніх та дослідження їх судом.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення

Разом з ти, у разі обрання ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, останній зможе відновити доступ до власних облікових записів у додатку для спілкування Telegram, після чого видалити або змінити історію листування з іншими особами, змінити окремі ідентифікаційні ознаки облікового запису, а також, будучи обізнаним про форми та методи досудового розслідування, попередити свого куратора- представника іноземної держави, або продовжити вчиняти свою злочинну діяльність. Крім того, останній зможе здійснити віддалений доступ до власного мобільного телефону та іншої комп`ютерної техніки, після чого змінити наявну на ньому інформацію або здійснити його віддалене блокування. Вказані дії призведуть до часткової втрати доказів вини останнього та інших осіб, а також до необхідності проведення додаткових досліджень, експертиз, слідчих і процесуальних дій, що буде перешкоджати кримінальному провадженню, в тому числі, перешкоджанню здійснення швидкого та об`єктивного досудового розслідування.

Крім того, надання ОСОБА_5 в період воєнного стану допомоги представникам держави-агресора РФ в проведенні підривної діяльності проти України, дає підстави вважати про його негативну налаштованість до суверенітету та незалежності України, а обставини вчинення інкримінованих дій дають підстави стверджувати про його негативну налаштованість також посадових осіб органів державної влади України, військовослужбовців Збройних сил України та співробітників правоохоронних органів, які забезпечують національну безпеку України.

Вищевказані обставини свідчать про наявність ризиків, які передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя зауважує, що відповідно до КПК України метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявним за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Щодо застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою для запобігання ризикам

Запобігти встановленим ризикам, із урахуванням наведеного можливо шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваного, зокрема, дані про освіту (сердня спеціальна), сімейний стан (одружений), проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, інші наведені у цій ухвалі дані про підозрюваного, що однак не нівелює встановлені слідчим суддею ризики.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться підозрюваним і його захисником, кожним окремо на його користь, проте в даному конкретному випадку доходить переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконання процесуальних рішень по справі.

Відомостей про наявність тяжких хронічних захворювань, які б перешкоджали триманню ОСОБА_5 під вартою, слідчому судді не надано.

Оцінюючи твердження сторони захисту про наявність захворювань у підозрюваного, слідчий суддя наголошує на тому, що право підозрюваного на належну медичну допомогу в жодному разі не ставиться під сумнів слідчим суддею і так само не може ставитись під сумнів іншими учасниками кримінального провадження.

Так, діючим законодавством України передбачено охорону прав осіб, які утримуються під вартою, в тому числі право на належну медичну допомогу, обов`язок забезпечення якої покладено на адміністрацію місць попереднього ув`язнення.

Таким чином, особа, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має право звернутися до відповідної посадової особи СІЗО з клопотанням про проведення їй медичного обстеження чи надання іншої медичної допомоги.

Оцінюючи можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі, застава, домашній арешт, особиста порука та особисте зобов`язання не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Обґрунтовуючи неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу прокурор послався на встановлені під час досудового розслідування та відображені у його клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, обґрунтування та ступінь вираженості наведених ризиків, а також те, що основним є ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду, у зв`язку з чим, лише тримання під вартою здатне забезпечити мету застосування запобіжного заходу, а не жоден більш м`який запобіжний захід.

Таку аргументацію, з огляду на обґрунтованість підозри, доведеність усіх наявних ризиків слідчий суддя вважає достатньою для висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, окрім іншого, ст. 111 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, окрім інших передбаченого статтею 111 Кримінального кодексу України.

При постановленні даної ухвали, суд, керуючись абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останньому інкриміновані діяння у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів - до 25 січня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Зобов`язати слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області ОСОБА_11 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії ухвали до 25.01.2025 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1