Справа № 464/5418/23
пр.№ 1-в/464/150/24
У Х В А Л А

25 вересня 2024 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові подання Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про приведення вироку у відповідність до закону,

у с т а н о в и в:

Заступник начальника Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням, погодженим начальником відділу ОСОБА_4 , в якому просить вирішити питання про приведення вироку Сихівського районного суду м.Львова від 31 жовтня 2023 року, яким ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, у відповідність до Закону України від 18.07.2024 р. № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших закопів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09 вересня 2024 року таку передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду клопотання у відповідності до з ч.5 ст.539 КПК України. Від представника органу пробації ОСОБА_6 та засудженої надійшли заяви про розгляд подання у їх відсутності, таке підтримують та просять задоволити.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 31 жовтня 2023 року ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.185 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік, та згідно зі ст.76 КК України покласти на неї наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Указаний вирок суду набрав законної сили 01 грудня 2023 року.

Як вбачається із змісту зазначеного вироку, ОСОБА_5 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, чим спричинила матеріальну шкоду потерпілому ТОВ «Вигідна покупка» на загальну суму 2 136,77 гривень.

При цьому, Законом України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, статтю 51Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є адміністративним правопорушенням.

З врахуванням положень підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV, пункту 5 підрозділу 1 розділу XXПК України та ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на даний час становлять 3 028,0 гривень.

Частинами 1, 3 ст.5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

При цьому, відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539цього Кодексу (у даному випадку місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок), має право вирішувати питання в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Так, згідно з ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Частиною 3 статті 74 КК України визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі, якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Водночас, суд звертає увагу на те, що положеннями КК України та КПК України не передбачено можливості вирішення питання про приведення вироку суду у відповідність до закону. Норми, на які посилається представник органу пробації передбачають лише можливість вирішення питання про звільнення засудженого від покарання та його відбування.

Відтак з врахуванням наведеного вище, оскільки положеннями чинного законодавства не передбачено можливості приведення вироку суду у відповідність до закону, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання органу пробації необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.369-372, 532, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про приведення вироку у відповідність до закону відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом семи днів з дня її оголошення. При обчисленні строку днями не береться до уваги той день, від якого починається строк (ч.5 ст.115 КПК України).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1