КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

власника майна ОСОБА_5

представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційні скарги ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та директора ТОВ "Європабуд" ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 липня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.07.2024 задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт у вигляді позбавлення права на відчуження на нерухоме майно:

-квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-квартиру АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_9 ;

-квартиру АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_10 ;

-квартиру АДРЕСА_4 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_11 ;

-квартиру АДРЕСА_5

______________________________________________________________________________

Справа 757/28479/24 Слідчий суддя - ОСОБА_12

Апеляційне провадження № 11-сс/824/5793/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

Полтавської області, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_13 ;

-квартиру АДРЕСА_6 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_14 ;

-квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_15 ;

-квартиру АДРЕСА_7 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_7 ;

-квартиру АДРЕСА_8 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_16 ;

-квартири АДРЕСА_9 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_17 ;

-квартиру АДРЕСА_10 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_18 ;

-квартиру АДРЕСА_11 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_19 ;

-квартири АДРЕСА_12 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_20 ;

-квартиру АДРЕСА_13 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_21 ;

-квартиру АДРЕСА_14 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_22 ;

-квартиру АДРЕСА_15 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_23 ;

-квартиру АДРЕСА_16 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-квартиру АДРЕСА_17 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 ;

-квартиру АДРЕСА_18 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-квартиру АДРЕСА_19 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_24 ;

-квартиру АДРЕСА_20 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 ;

-квартиру АДРЕСА_21 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-нежитлове АДРЕСА_22 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_25 ;

- АДРЕСА_23 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_26 ;

-нежитлове АДРЕСА_24 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_25 ;

-нежитлове АДРЕСА_25 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_25 та ОСОБА_26 ;

-приміщення п59-1 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-приміщення п59-2 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-приміщення п59-3 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_11 ;

-приміщення п59-4 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_13 ;

-приміщення п59-5 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_24 ;

-приміщення п59-6 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-приміщення п59-7 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-приміщення п59-8 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_20 ;

-приміщення п59-9 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_20 ;

-приміщення п59-10 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_9 ;

-приміщення п59-11 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_27 ;

-приміщення п59-12 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_28 ;

-приміщення п59-13 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_29 ;

-приміщення п59-14 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_30 ;

-приміщення п59-15 в будинку АДРЕСА_26 , право власності зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-квартири за АДРЕСА_27 , АДРЕСА_28 , АДРЕСА_29 , АДРЕСА_30 та АДРЕСА_31 .

Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав, у тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, районним у місті державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації, перереєстрації речових прав на вищевказане нерухоме майно.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 як власник майна та як директор ТОВ «Європабуд» подали апеляційні скарги.

В апеляційній ОСОБА_7 просив поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту із накладеними заборонами, на квартиру АДРЕСА_7 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_7 , та відмовити у задоволенні клопотання прокурора в частині арешту вищевказаного майна.

В апеляційній ОСОБА_5 як власник майна просила поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту із накладеними заборонами, на квартири АДРЕСА_32 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 , та відмовити у задоволенні клопотання прокурора в частині арешту вищевказаного майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 як директор ТОВ «Європабуд» просила поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту із накладеними заборонами, на:

-квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-квартиру АДРЕСА_16 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-квартиру АДРЕСА_18 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-квартиру АДРЕСА_21 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-приміщення п59-1 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-приміщення п59-2 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-приміщення п59-7 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-приміщення п59-15 в будинку АДРЕСА_26 , право власності зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-квартири за № 6, № 9, АДРЕСА_28 , АДРЕСА_29 , АДРЕСА_30 та АДРЕСА_31 , та відмовити у задоволенні клопотання прокурора в частині арешту вищевказаного майна.

Обгрунтовуючи доводи про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, апелянти зазначали, що клопотання розглянуто без їх виклику, копію оскаржуваної ухвали представник ТОВ «Європабуд» отримав 13.08.2024, а представник ОСОБА_7 та ОСОБА_5 отримали лише 14.08.2024.

В апеляційних скаргах, кожній окремо, апелянти навели фактично аналогічні доводи, та зазначали, що ні в клопотанні, ні в ухвалі належним чином не мотивовані підстава та мета накладення арешту та не зазначено, яким чином арешт у вигляді позбавлення права на відчуження належного їм нерухомого майна сприятиме швидкому, повному та неупередженому розслідуванню кримінального провадження, та яким чином дане майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що у кримінальному провадженні № 0000076 від 05.01.2023 року нікому не повідомлено про підозру, відсутні підстави для визнання належного їм майна об`єктами кримінального правопорушення.

Сам факт наявності постанови про визнання нерухомого майна речовими доказами не є підставою для накладення арешту.

В ухвалі не зазначено, яким чином арештоване майно може доводити ті чи інші обставини кримінального провадження, відкритого за фактом привласнення та розтрати майна ТОВ "Європабуд" та ПП " ОСОБА_31 " шляхом підроблення офіційних документів, а також за фактом ухилення від сплати податків.

Належних доказів заниженої вартості об`єктів нерухомості за цією адресою до клопотання не долучено і судом такі докази не досліджувались.

Крім того, на думку апелянтів, ТОВ «Європабуд» та ПП «Вектра Плюс» не можуть виступати в ролі цивільних відповідачів у кримінальному провадженні № 0000076 від 05.01.2023 року, оскільки вказані юридичні особи можуть нести будь-яку відповідальність щодо складів злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України згідно чинного законодавства України.

Також апелянти зазначали, що ухвалою Київського апеляційного суду від 14.05.2024 у справі № 757/56747/23-к було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_5 та частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_5 як директора ТОВ «Європабуд» та скасовано арешт квартири 49 та 52, які належать ОСОБА_5 , а також на приміщення п59-15, яке належить ТОВ «Європабуд».

Однак, прокурор, якому достовірно було відомо про існування вказаної ухвали Київського апеляційного суду, свідомо проігнорував факт існування даної ухвали, не зазначив про неї у клопотанні про накладення арешту та повторно звернувся до слідчого судді з таким самим клопотанням, в тому числі щодо того ж самого нерухомого майна, незаконність накладення арешту на яке із вказаних прокурором підстав була вже констатована судом апеляційної інстанції.

У подальшому в рамках кримінального провадження № 0000076 Київським апеляційним судом було постановлено ряд інших ухвал про скасування арешту майна у вказаному провадженні.

Крім того, директор ТОВ «Європабуд» ОСОБА_5 в апеляційній скарзі зауважила, що право власності на квартири 6, 9, 12, 1 8 ,21 та 27 ще не зареєстровано за ТОВ «Європабуд» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у встановленому законом порядку, однак фактично є власністю ТОВ «Європабуд», оскільки будинок за адресою: АДРЕСА_26 було побудовано ТОВ «Європабуд», вказане товариство виступало генеральним підрядником будівництва даного будинку. Зазначене підтверджується сертифікатом про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, реєстраційний номер ПТ1.

У судове засідання прокурор та власника майна ОСОБА_7 не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

10.09.2024 від прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_32 надійшло клопотання про відкладення судового розгляду, з підстав зайнятості прокурора в інших судових засіданнях.

Разом з тим, доказів на обгрунтування викладених у клопотанні обставин щодо неможливості забезпечення участі прокурора у судовому засіданні, до клопотання не долучено.

10.09.2024 від ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд апеляційних скарг без його участі.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності учасників судового провадження, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи власника майна ОСОБА_5 , а також представника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ТОВ «Європабуд», які підтримали апеляційні скарги з наведених у них підстав, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто без повідомлення та у відсутності власників майна або їхпредставників, дані про вручення їм копії оскаржуваної ухвали, у справі відсутні.

Як зазначено у поданих апеляційних скаргах, копію оскаржуваної ухвали представник ТОВ «Європабуд» отримав 13.08.2024, а ОСОБА_7 та ОСОБА_5 отримали 14.08.2024.

Відомостей на спростування вказаних даних щодо дати вручення власникам майна копії оскаржуваної ухвали, матеріали судового провадження не містять.

При цьому, апеляційні скарги подано представником ТОВ «Європабуд», ОСОБА_7 та ОСОБА_5 засобами поштового зв`язку 16.08.2024.

Згідно з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.11.2019 у справі № 760/12179/16-к, якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватися з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги відсутність у матеріалах клопотання відомостей на спростування зазначеної апелянтами інформації щодо дати вручення їм копії оскаржуваної ухвали, на переконання колегії суддів, апеляційні скарги подано апелянтами в межах п`ятиденного строку з дня отримання ними копій оскаржуваної ухвали, тобто в строк, передбачений абзацом 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а відтак підстави для розгляду клопотань про поновлення строку апеляційного оскарження відсутні.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Офісом Генерального прокурора здійснюється нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000076 від 05.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України, за фактом привласнення та розтрати майна ТОВ «Європабуд» (), ПП «Вектра Плюс» () шляхом підроблення офіційних документів, та за фактом ухилення службовими особами ПП «Вектра плюс» від сплати податку на прибуток у період з 2017-2021 років в розмірі 9 367 123 грн., що призвело до фактичного ненадходження коштів до Державного бюджету в особливо великих розмірах.

Досудове розслідування у згаданому кримінальному провадженні здійснюється Головним слідчим управлінням Національної поліції України.

Згідно даних клопотання, органом досудового розслідування встановлено, що 09.06.2021 помер ОСОБА_33 , який за час життя не склав заповіт. Відповідно до закону, спадкоємцями ОСОБА_33 є його: брат - ОСОБА_34 ; син - ОСОБА_7 ; дружина - ОСОБА_5 , та неповнолітні діти: ОСОБА_35 , ОСОБА_36 та ОСОБА_37 .

Після смерті ОСОБА_38 його корпоративні права залишились в управлінні ТОВ «Європабуд» та ПП «Вектра Плюс».

16.06.2021 його дружиною ОСОБА_5 подано письмову заяву до приватного нотаріуса Кременчуцького нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_39 про охорону спадкового права, що потребує управління, яка була задоволена та нотаріусом відкрито спадкову справу за № 48/2021, і з числа спадкоємців, ОСОБА_5 призначено для управління корпоративними правами юридичних осіб, а саме ТОВ «Європабуд» та ПП «Вектра Плюс».

Повноваження управителя спадщини ОСОБА_5 мають тривати до отримання свідоцтва про право на спадщину на корпоративні права всіма спадкоємцями. ОСОБА_5 була попереджена про кримінальну відповідальність відповідно до ст. 197 КК України за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків як управителя спадковим майном.

15.07.2021, ОСОБА_5 прийнято одноосібне рішення про призначення себе на посаду виконуючого обов`язки директора ТОВ «Європабуд», та 22.07.2021 про призначення себе на посаду директора ПП «Вектра Плюс».

У подальшому, в період часу з кінця 2021 року та впродовж всього 2022 року, ОСОБА_5 , будучи керівником ТОВ «Європабуд» та ПП «Вектра Плюс» здійснила продаж рухомого (транспортних засобів) та нерухомого майна (квартир) цих підприємств за цінами, що нижчі за ринкові та таким чином порушила виконання своїх обов`язків з приводу охорони спадкового майна.

Органом досудового розслідування встановлено, що управитель ПП «Вектра Плюс» та ТОВ «Європабуд» ОСОБА_5 у період з 16.06.2021 по теперішній час здійснила продаж понад 68 квартир, розташованих в житлових будинків по АДРЕСА_33 , що належать вищевказаним підприємствам, за заниженою ринковою вартістю від 4000 до 6000 гривень за один квадратний метр.

Згідно показань брата померлого - ОСОБА_34 , ОСОБА_5 уклала договори купівлі-продажу майнових прав на квартири, датовані 2017-2021 роком від імені померлого чоловіка - ОСОБА_33 , у результаті чого здійснила підроблення його підпису, тобто здійснила підробку документів, та після уклала з покупцями акти прийому-передачі квартир, датовані 2022 роком, тобто вже після смерті ОСОБА_38 , та реалізувала квартири за двома адресами, а саме: АДРЕСА_26 та АДРЕСА_34 .

Відповідно до довідки ріелторської компанії нерухомості «Світ нерухомості» ФОП « ОСОБА_40 » середня вартість квадратного метра квартири новобудови за адресою:

АДРЕСА_35 складає: - у 2022 році від 600-700 доларів США, у 2021 році від 650-680 доларів США, у 2019 році від 650-680 доларів США;

2) АДРЕСА_26 складає: у 2022 році від 700-780 доларів США, у 2021 році від 750-800 доларів США, у 2019 році від 750-850 доларів США.

Крім того, при проведенні аналітичного дослідження фінансово-господарської діяльності службових осіб ПП «Вектра плюс» за період з 01.01.2017 по 31.05.2023 років при здійсненні реалізації квартир кінцевому власнику (споживачу) за адресою: АДРЕСА_36 встановлено, що службовими особами ПП «Вектра плюс» при здійсненні фінансово-господарської діяльності протягом періоду з 01.01.2017 року по 31.05.2023 рік, були вчинені дії, які можливо, спрямовані на невідображення в податковій та бухгалтерській звітності реального обсягу здійснених операцій з реалізації об?єктів нерухомості, що, як наслідок, містять ознаки порушення п.44.1 ст.44, пп. 134.1.1 п.134.1 ст.134, п. 135.1 п. 135.2 ст.135 ПКУ № 2755-VI від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями), п.5 і п.7 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 (за умови проведення розрахунків за майнові операції), занижено інші доходи на суму отриманих коштів у розмірі 3 742 292 грн. за 2017 рік, 10 534 185 грн. за 2018 рік, 8 244 593 грн. за 2019 рік, 12 815 662 грн. за 2020 рік, 14 665 092 грн. за 2021 рік та відповідно занижено податок на прибуток на загальну суму 9 367 128 грн. (673 613 грн. за 2017 рік, 1 896 153 грн. за 2018 рік, 1 484 027 грн. за 2019 рік, 2 306 819 грн. за 2020 рік, 2 639 716 грн. за 2021 рік).

Також, під час досудового розслідування встановлено, що 16.01.2024 ПП «Вектра Плюс», в особі директора ОСОБА_5 та АТ «ЗНВКІФ «Стоунпорт» (код ЕДРПОУ 44477132), в особі Голови наглядової ради ОСОБА_41 укладено договір купівлі-продажу майнових прав на об?єкти нерухомості № 16/01-2024-1СТН, відповідно до якого ПП «Вектра Плюс» передала у власність АТ «ЗНВКІФ «Стоунпорт» об?єкти нерухомості розташовані за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Троїцька, будинок 74.

Після придбання майнових прав на вищевказане нерухоме майно за заниженими цінами:

- АТ «ЗНВКІФ «Стоунпорт», в особі Голови Наглядової ради - ОСОБА_41 , від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору № 12/12-2023/1 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 12.12.2023, діє ТОВ «КУА «Інвестиційні Партнери», в особі ОСОБА_42 та гр. ОСОБА_43 уклали договір купівлі-продажу від 27.02.2024, відповідно до якого АТ «ЗНВКІФ «Стоунпорт», передало, а ОСОБА_44 прийняв у власність квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_37 , загальною площею 58,5 кв.м., за ціною 1 546 000,00 грн., від якої частина коштів в сумі 309 200,00 грн. сплачена ОСОБА_45 , а решта коштів в сумі 1 236 800,00 грн. сплачена ОСОБА_45 за рахунок кредитних коштів, наданих АТ «Ощадбанк», і відповідно того ж дня дана квартира передана в іпотеку Банку за іпотечним договором;

- АТ «ЗНВКІФ «Стоунпорт», в особі Голови Наглядової ради - ОСОБА_41 , від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору № 12/12-2023/1 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 12.12.2023, діє ТОВ «КУА «Інвестиційні Партнери», в особі ОСОБА_42 та гр. ОСОБА_43 уклали договір купівлі-продажу від 27.02.2024 відповідно до якого АТ «ЗНВКІФ «Стоунпорт», передало, а ОСОБА_46 прийняв у власність квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_38 , загальною площею 114,1 кв.м., за ціною 2 796 000,00 грн., від якої частина коштів в сумі 559 200,00 грн. сплачена ОСОБА_43 , а решта коштів в сумі 2 236 800,00 грн. сплачена ОСОБА_43 за рахунок кредитних коштів, наданих АТ «Ощадбанк», і відповідно того ж дня дана квартира передана в іпотеку Банку за іпотечним договором;

- АТ «ЗНВКІФ «Стоунпорт», в особі Голови Наглядової ради - ОСОБА_41 , від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору № 12/12-2023/1 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 12.12.2023, діє ТОВ «КУА «Інвестиційні Партнери», в особі ОСОБА_42 та гр. ОСОБА_47 уклали договір купівлі-продажу від 27.03.2024 відповідно до якого АТ «ЗНВКІФ «Стоунпорт», передало, а ОСОБА_47 прийнято у власність машино-місце/паркомісце, яке розташована за адресою: АДРЕСА_39 , машино-місце 1-6, загальною площею 16,1 кв.м., за ціною 195 250,00 грн.;

- АТ «ЗНВКІФ «Стоунпорт», в особі Голови Наглядової ради - ОСОБА_41 , від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору № 12/12-2023/1 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 12.12.2023, діє ТОВ «КУА «Інвестиційні Партнери», в особі ОСОБА_42 та гр. ОСОБА_48 уклали договір купівлі-продажу від 10.04.2024 відповідно до якого АТ «ЗНВКІФ «Стоунпорт», передало, а ОСОБА_48 прийняла у власність машино-місце/паркомісце, яке розташована за адресою: АДРЕСА_39 , машино-місце 1-14, загальною площею 14,6 кв.м., за ціною 514 000,00 грн.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи АТ «ЗНВКІФ «Стоунпорт» є ОСОБА_5 .

Відтак, як зазначено в клопотанні, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може і в подальшому вчиняти дії щодо продажу по заниженій вартості вищевказаного нерухомого майна, яке у кримінальному провадженні визнано речовим доказом.

Крім того, в ході досудового розслідування від потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_49 надійшов цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, заявлений до ТОВ «Європабуд» та ПП «Вектра Плюс» на суму 170 100 000,00 грн. станом на 07.11.2023.

Постановою слідчого від 10.06.2024 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000076 від 05.01.2023 об`єкти нерухомого майно за адресою: АДРЕСА_39 , а саме:

-квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-квартиру АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_9 ;

-квартиру АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_10 ;

-квартиру АДРЕСА_4 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_11 ;

-квартиру АДРЕСА_5 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_13 ;

-квартиру АДРЕСА_6 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_14 ;

-квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_15 ;

-квартиру АДРЕСА_7 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_7 ;

-квартиру АДРЕСА_8 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_16 ;

-квартири АДРЕСА_9 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_17 ;

-квартиру АДРЕСА_10 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_18 ;

-квартиру АДРЕСА_11 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_19 ;

-квартири АДРЕСА_12 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_20 ;

-квартиру АДРЕСА_13 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_21 ;

-квартиру АДРЕСА_14 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_22 ;

-квартиру АДРЕСА_15 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_23 ;

-квартиру АДРЕСА_16 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-квартиру АДРЕСА_17 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 ;

-квартиру АДРЕСА_18 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-квартири АДРЕСА_19 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_24 ;

-квартиру АДРЕСА_20 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 ;

-квартиру АДРЕСА_21 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-нежитлове АДРЕСА_22 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_25 ;

- АДРЕСА_23 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_26 ;

-нежитлове АДРЕСА_24 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_25 ;

-нежитлове АДРЕСА_25 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_25 та ОСОБА_26 ;

-приміщення п59-1 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-приміщення п59-2 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-приміщення п59-3 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_11 ;

-приміщення п59-4 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_13 ;

-приміщення п59-5 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_24 ;

-приміщення п59-6 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-приміщення п59-7 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-приміщення п59-8 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_20 ;

-приміщення п59-9 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_20 ;

-приміщення п59-10 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_9 ;

-приміщення п59-11 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_27 ;

-приміщення п59-12 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_28 ;

-приміщення п59-13 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_29 ;

-приміщення п59-14 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_30 ;

-приміщення п59-15 в будинку АДРЕСА_26 , право власності зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-квартири за АДРЕСА_27 , АДРЕСА_28 , АДРЕСА_29 , АДРЕСА_30 та АДРЕСА_31 .

25.06.2024 прокурор першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, в якому просив накласти арешт у виді позбавлення права на відчуження на вищевказане нерухоме майно.

Також прокурор просив заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав, у тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, районним у місті державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації, перереєстрації речових прав на вищевказане нерухоме майно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.07.2024 задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт у вигляді позбавлення права на відчуження на вищевказане нерухоме майно в будинку АДРЕСА_26 , із забороною державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав, у тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, районним у місті державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації, перереєстрації речових прав на вищевказане нерухоме майно.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки вищевказана ухвала слідчого судді фактично оскаржена апелянтами лише в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_7 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_7 ; квартиру АДРЕСА_17 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 ; квартиру АДРЕСА_20 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 ; квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Європабуд» (); квартиру АДРЕСА_16 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Європабуд» (); квартиру АДРЕСА_18 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Європабуд» (); квартиру АДРЕСА_21 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Європабуд» (); приміщення п59-1 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ТОВ «Європабуд» (); приміщення п59-2 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ТОВ «Європабуд» (); приміщення п59-7 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ТОВ «Європабуд» (); приміщення п59-15 в будинку АДРЕСА_26 , право власності зареєстровано за ТОВ «Європабуд» (); квартири за № 6, № 9, АДРЕСА_28 , АДРЕСА_29 , АДРЕСА_30 та АДРЕСА_31 , із накладеними заборонами, то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційних скарг, та лише щодо арешту вказаних об`єктів нерухомості.

Ухвала слідчого судді в частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на інше майно колегією суддів не перевіряється.

Із висновками слідчого судді суду першої інстанції в частині накладення арешту на вищевказане майно з метою його збереження як речових доказів, а також з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), колегія суддів не погоджується, ураховуючи наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У своїх висновках Європейський Суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів судового провадження вбачається, що прокурором під час звернення із вищевказаним клопотанням та слідчим суддею під час його розгляду не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод, та у порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчим суддею належним чином не перевірено правову підставу для арешту такого майна з метою його збереження як речових доказів, та не встановлено достатність доказів на підтвердження наявності підстав для накладення арешту з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Так, як убачається наявних у матеріалах провадження даних інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 27.05.2024, квартира АДРЕСА_7 , зареєстрована на праві власності за ОСОБА_7 ; квартири АДРЕСА_40 , зареєстровані на право власності за ОСОБА_5 ; квартири АДРЕСА_41 , приміщення п59-1, п59-2, п59-7, п59-15 в будинку АДРЕСА_26 , зареєстровані за ТОВ «Європабуд» (); та квартири за АДРЕСА_27 , АДРЕСА_28 , АДРЕСА_29 , АДРЕСА_30 та АДРЕСА_31 ще не зареєстровані, проте, згідно даних сертифікату про прийняття в експлуатацію, були побудовані ТОВ «Європабуд» як генеральним підрядником будівництва даного будинку.

Як встановлено колегією суддів, матеріали клопотання не містять та стороною обвинувачення суду апеляційної інстанції не надано відомостей про те, що документи, на підставі яких вищевказані фізичні особи та ТОВ «Європабуд» набули у власність квартири та приміщення в будинку АДРЕСА_26 , визнані у встановленому законом порядку недійсними.

На переконання колегії суддів, надані суду матеріали з урахуванням відомостей, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні, не містять даних, які б давали розумні підстави вважати, що вищевказане нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ТОВ «Європабуд», відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, зокрема було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як клопотання прокурора, так і ухвала слідчого судді, містять лише опис фактичних обставин кримінальних правопорушень, за яким здійснюється досудове розслідування, та виклад положень ст. 170 КПК України, без належного обгрунтування, за яким із критеріїв, передбачених ст. 98 КПК України, вищевказані об`єкти нерухомого майна визнані речовими доказами.

На переконання колегії суддів, посилаючись в оскаржуваній ухвалі на те, що вищевказане нерухоме майно є об`єктами кримінально-протиправних дій, слідчим суддею належним чином не обгрунтовано такий висновок, не перевірено можливість використання належних апелянтам квартир та приміщень як доказів у кримінальному провадженні, та не зазначено, яким чином арешт у виді позбавлення права на відчуження на належні апелянтам квартири та приміщення сприятиме швидкому, повному та неупередженому розслідуванню кримінального провадження відповідно до норм ст. 2, ч. 2 ст. 170 КПК України.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 07.06.2007 по справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість використанні державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має бути очевидна істотна причина.

З матеріалів судового провадження вбачається, що накладення арешту на вказане у клопотанні нерухоме майно апелянтів, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власників такого майна потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Також, дослідженням матеріалів клопотання встановлено, що судове провадження не містить та стороною обвинувачення не надано відомостей про повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та службовим особам ТОВ «Європабуд», у вчиненні кримінальних правопорушень, за яким здійснюється досудове розслідування, що у відповідності до ч. 5 ст. 170 КПК України, виключає можливість накладення арешту на зареєстроване за вищевказаними особами майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

У рішенні від 19.01.2023 року у справі «Коротюк проти України» (Заява № 74663/17) Європейський суд з прав людини зазначив про те, що національне законодавство України передбачає можливість подання цивільного позову в межах кримінального провадження лише після встановлення особи підозрюваного чи обвинуваченого (пункт 24).

Ця позиція викладена також у справах «Афанасьев проти України» заява № 38722/02, пункт 77, від 05 квітня 2005 року, та «Басюк проти України» заява № 51151/10, пункт 64, від 05 листопада 2015 року.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про накладення арешту на майно, зареєстроване за ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та службовим особам ТОВ «Європабуд», які не мають статусу підозрюваних у кримінальному провадженні, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Крім того, як убачається із даних наявного у матеріалах провадження цивільного позову ОСОБА_50 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, даний цивільний позов заявлений до ТОВ «Європабуд» та ПП «Вектра Плюс», та не містить заявлених вимог на адресу ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

У той же час, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не можуть відповідати за цивільним позовом, заявленим до третіх осіб, а відтак арешт на належне вказаним особам майно у даному випадку не може бути накладений з метою забезпечення цивільного позову, що залишилось поза увагою слідчого судді.

З урахуванням вищевикладеного у сукупності, на думку колегії суддів, орган досудового розслідування в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

Наведене дає колегії суддів підстави вважати, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді обмеження права власності вищевказаних фізичних та юридичних осіб здійснено в порушення вимог закону, а отже втручання в право на мирне володіння майном зазначених осіб здійснено без законних на те підстав, про що обгрунтовано зазначили апелянти в апеляційних скаргах.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційних скарг ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ТОВ «Європабуд», у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню частково з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора у частині арешту майна, яке належить вищевказаним особам.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 376, 395, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та директора ТОВ "Європабуд" ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 липня 2024 року скасувати в частині накладення арешту, із забороною відчуження, на нерухоме майно за адресою:

-квартиру АДРЕСА_7 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_7 ;

-квартиру АДРЕСА_17 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 ;

-квартиру АДРЕСА_20 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 ;

-квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-квартиру АДРЕСА_16 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-квартиру АДРЕСА_18 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-квартиру АДРЕСА_21 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-приміщення п59-1 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-приміщення п59-2 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-приміщення п59-7 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-приміщення п59-15 в будинку АДРЕСА_26 , право власності зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-квартири за АДРЕСА_27 , АДРЕСА_28 , АДРЕСА_29 , АДРЕСА_30 та АДРЕСА_31 , із накладеними заборонами.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 у частині накладення арешту у вигляді позбавлення права на відчуження на нерухоме майно:

-квартиру АДРЕСА_7 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_7 ;

-квартиру АДРЕСА_17 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 ;

-квартиру АДРЕСА_20 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 ;

-квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-квартиру АДРЕСА_16 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-квартиру АДРЕСА_18 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-квартиру АДРЕСА_21 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-приміщення п59-1 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-приміщення п59-2 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-приміщення п59-7 в будинку АДРЕСА_26 , право власності на яке зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-приміщення п59-15 в будинку АДРЕСА_26 , право власності зареєстровано за ТОВ «Європабуд» ();

-квартири за № 6, № 9, АДРЕСА_28 , АДРЕСА_29 , АДРЕСА_30 та АДРЕСА_31 , із забороною державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав, у тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, районним у місті державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації, перереєстрації речових прав на вищевказане нерухоме майно.

У решті ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 липня 2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3