Справа № 541/2600/24
Провадження № 1-кс/541/999/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 рокум. Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про повернення майна,

установив:

28 жовтня 2024 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області звернуся представника власника майна ОСОБА_3 . адвокат ОСОБА_4 з клопотанням про повернення майна, мотивуючи наступним. Ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 серпня 2024 року у кримінальній справі № 541/2600/24 дізнавачу СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 дозволено проведення обшуку у житловому будинку АДРЕСА_1 з метою відшукання, виявляння і вилучення підробленої повістки № 1321, виданої 09 липня 2024 року Миргородським РТЦК на ім`я ОСОБА_3 , та інших підроблених бланків повісток про виклик до РТЦК, а також комп`ютера та ноутбука, за допомогою яких можна виготовити бланкову продукцію повісток про виклик, які мають значення речових доказів у цьому провадженні. 05 серпня 2024 року дізнавач ОСОБА_5 провів обшук вказаного житлового будинку, але підроблених повісток він не виявив, тому предмет кримінального правопорушення у цьому кримінальному провадженню відсутній. Проте дізнавачем під час обшуку були вилучені два ноутбуки марки Apple та Asus. Наступного дня ноутбук марки Apple, який не належить ОСОБА_3 , був повернутий. Проте ноутбук марки Asus, який належить ОСОБА_3 , дізнавач продовжує утримувати у себе до цього часу. При цьому право приватної власності ОСОБА_3 на його ноутбук обмежене без вмотивованого судового рішення про арешт його майна. Просив негайно повернути ОСОБА_3 вказаний в клопотанні ноутбук.

В судове засідання заявник не з`явився, надав заяву, згідно якої просив розгляд клопотання провести у його відсутність.

Дізнавач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, заперечував проти повернення майна, оскільки за результатом комп`ютерно-технічної експертизи від 22 жовтня 2024 року № СЕ-19/117-24/14034-КТ планується проведення огляду цифрового носія карти пам`яті microSD, на якій записані текстові файли, графічні зображення, фотографії, виявлені експертом в ноутбуці марки Asus моделі «F540S».

Дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

У відповідності зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ухвали слідчого суді від 01 серпня 2024 року дізнавачам СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області дозволено проведення обшуку в будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 та де останній фактично проживає; проникнення до земельної ділянки за вказаною адресою з метою відшукання, виявлення і вилучення підробленої повістки № 1321, виданої 09 липня 2024 року першим відділенням ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_3 , та інших підроблених бланків повісток про виклик до РТЦК, а також комп`ютера та ноутбука, за допомогою яких можна виготовити бланкову продукцію повісток про виклик, які мають значення речових доказів у кримінальному провадженні № 0000205 від 13 липня 2024 року.

На підставі вказаної ухвали 05 серпня 2024 року було проведено обшук та у ОСОБА_3 вилучено ноутбук Asus моделі «F540S» (а.п. 7-10).

Ст. 16 КПК передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Ч. 2 ст.168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Виходячи зі змісту ст.ст. 233-236 КПК України, вирішуючи питання про надання дозволу на проведення обшуку, слідчий суддя надає дозвіл лише на проникнення до житла або володіння особи та відшукання відповідних речей та документів, але не вирішує питання арешту майна, яке може бути відшукано під час такої слідчої дії. При цьому, особі, яка проводить обшук, надано право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.

Системний аналіз норм кримінального процесуального законодавства вказує на те, що статус тимчасово вилученого майна набуває усе майно, вилучене під час обшуку чи огляду, у тому числі проведеного невідкладно, незалежно від того, чи було надано дозвіл на відшукання такого майна ухвалою слідчого судді, чи ні.

Набуття вилученими речами статусу тимчасово вилученого майна, в свою чергу, вимагає подальшого судового контролю правових підстав утримання такого майна стороною обвинувачення.

КПК України не визначає правовий статус речей, вилучених в ході проведення обшуку, які зазначені у відповідній ухвалі слідчого судді, та не містить норми, яка б звільняла слідчого від обовязку звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна для перевірки наявності підстав для обмеження власника майна у його конституційному праві володіти, користуватися та розпоряджатися майном.

ЄСПЛ у справі «Смирнов проти України» вказав, що під час вирішення питання щодо можливості утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом і правомірною метою, а з іншого вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою в кожному випадку має бути очевидна істотна причина.

У справі «Свіргунець проти України» ЄСПЛ зазначив, що будь-яке втручання в мирне володіння майном має супроводжуватися процесуальними гарантіями, які надають відповідній фізичній чи юридичній особі обґрунтовану можливість звернутися зі своєю справою до компетентних органів державної влади для ефективного оскарження заходів, які становлять втручання у права, гарантовані цим положенням. Під час оцінки дотримання цієї умови необхідно здійснити комплексний розгляд відповідних судових та адміністративних процедур.

Слідчий суддя звертає увагу, що на момент винесення ухвали від 01 серпня 2024 року про надання дозволу на обшук ні у органу досудового розслідування, ні у слідчого судді не було достатньо детальної інформації про речі, які будуть вилучені при обшуку, а тільки вказано на їх загальні (родові) ознаки, тому прямо не надано дозвіл на вилучення саме тих речей і документів, які були вилучені в ході виконання ухвали суду про проведення обшуку.

Утримання вилученого майна без вирішення питання про його арешт суперечить положенням ст. 41 Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до ЄСПЛ.

Так, положеннями ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до ЄСПЛ визначене право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Будь-яке позбавлення або обмеження власника у користуванні своїм майном повинне відбуватись виключно із підстав та у порядку передбаченому законом. Відповідно до ст. 13 ЄСПЛ кожен, чиї права та свободи, визнані у цій Конвенції було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

За нормами діючого КПК України, а саме глави 17, § 2 глави 26 КПК України реалізацією права особи на ефективний засіб правового захисту у випадку вилучення його майна у ході проведення обшуку є можливість доведення у судах як першої, так і апеляційної інстанції незаконності вилучення майна, відсутність підстав для утримання цього майна слідчим, відсутність підстав для арешту майна тощо.

Крім зазначеного, по кримінальному провадженню проведено комп`ютерно-технічну експертизу. У висновку експерта від 22 жовтня 2024 року № СЕ-19/117-24/14034-КТ зазначено, що у накопичувачі інформації наданого на дослідження ноутбука «Asus» моделі «F540S»містяться текстові та графічні файли (графічні зображення, фотографії): виявлені текстові та графічні файли записані на карту пам`яті microSD «Patriot» емкістю 32 ГБ, яка додається до висновку експерта, тобто проведення огляду цифрового носія можливе без вилучення ноутбука.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання представника власника майна.

Керуючись ст. ст. 167-169 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Повернути ОСОБА_3 вилучений під час обшуку житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ноутбук «Asus» моделі «F540S».

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1