УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника власника тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , що погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000620, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 лютого 2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, -

в с т а н о в и в:

06.07.2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва, з Київського апеляційного суду, надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , що погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000620, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 лютого 2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, в якому ставилось питання про накладення, з метою збереження речових доказів, арешту на майно, тимчасово вилучене 17 квітня 2024 року, під час затримання ОСОБА_6 , в порядку ст. 208 КПК України, а саме на: мобільний телефон «Nomi» з абонентськими номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , який поміщено до спец-пакету PSP 1257295, мобільний телефон «Samsung» з абонентським номером НОМЕР_5 , IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , який поміщено до спец-пакету № PSP1257294, мобільний телефон «Redmi» з абонентськими номерами НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , IMEI1: НОМЕР_10 IMEI2 НОМЕР_11 , який поміщено до спец-пакету №PSP 1257293, особисті речі у сумці чорного кольору.

26.07.2024 року вказане клопотання, в порядку автоматизованого розподілу справ між суддями, було розподілена для розгляду слідчому судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000620, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 лютого 2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.

Так, слідчий зазначає, що ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , з метою незаконного збагачення, з корисливих спонукань, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства у частині задоволення статевих потреб, діючи групою осіб, вчиняли кримінальні правопорушення, спрямовані на забезпечення діяльності з надання сексуальних послуг особами жіночої статі з метою отримання прибутку (утримання місць розпусти, звідництво для розпусти, вчинені з метою наживи та сутенерство).

Під час затримання ОСОБА_6 17.04.2024 проведено обшук останньої, під час якого вилучено: особисті речі у сумці чорного кольору; мобільний телефон «Nomi» з абонентськими номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Samsung» з абонентським номером НОМЕР_5 , IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 ; мобільний телефон «Redmi» з абонентськими номерами НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , IMEI1: НОМЕР_12 .

У зв`язку з тим, що це майно є тимчасово вилученим, з метою його збереження, слідчий просила накласти на нього арешт.

Присутня у судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав у ньому наведених. Надала додаткові письмові докази на обґрунтування вимог клопотання.

Представник власника тимчасово вилученого майна - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечувала, вказуючи, що вилучення речей проводилось з істотними порушеннями, а самі вказані речі не мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку присутніх у судовому засіданні учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги зміст винесеної 17 квітня 2024 року постанови про визнання майна речовим доказом, зважаючи на наявність достатніх доказів того, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме є майном, щодо якого є наявність розумних підозр вважати, що воно могло зберегти на собі відомості, важливі для досудового розслідування, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 17 квітня 2024 року, під час затримання ОСОБА_6 , в порядку ст. 208 КПК України, а саме на: мобільний телефон «Nomi» з абонентськими номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , який поміщено до спец-пакету PSP 1257295, мобільний телефон «Samsung» з абонентським номером НОМЕР_5 , IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , який поміщено до спец-пакету № PSP1257294, мобільний телефон «Redmi» з абонентськими номерами НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , IMEI1: НОМЕР_10 IMEI2 НОМЕР_11 , який поміщено до спец-пакету №PSP 1257293.

Що ж стосується накладення арешту на особисті речі у сумці чорного кольору, то слідчий суддя вважає, що, звертаючись з клопотанням про арешт вказаного тимчасово вилученого майна прокурор не навів достатніх доказів того, що воно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України та може мати значення речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Так, як вбачається з наявних у розпорядженні суду документів, а також відомостей, повідомлених учасниками кримінального провадження в судовому засіданні, вказані речі не мають доказового значення у кримінальному провадженні та були повернуті власниці.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання у частині накладення арешту на зазначене вище майно слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , що погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000620, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 лютого 2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 17 квітня 2024 року, під час затримання ОСОБА_6 , в порядку ст. 208 КПК України, а саме на: мобільний телефон «Nomi» з абонентськими номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , який поміщено до спец-пакету PSP 1257295, мобільний телефон «Samsung» з абонентським номером НОМЕР_5 , IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , який поміщено до спец-пакету № PSP1257294, мобільний телефон «Redmi» з абонентськими номерами НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , IMEI1: НОМЕР_10 IMEI2 НОМЕР_11 , який поміщено до спец-пакету №PSP 1257293.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Повний текст ухвали буде оголошено о 08 годині 00 хвилин 31 липня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1