Справа № 163/2220/24
Провадження № 1-кп/163/224/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000152 про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львів, що проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , згідно ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 в квітні 2023 року, перебуваючи в комп`ютерному клубі міста Харків всупереч встановленому законодавством порядку офіційного отримання посвідчення водія, яке надає право на керування транспортними засобами, затвердженого Постановою КМУ від 08.05.1993 №340, за допомогою розчинника видалив написи на посвідченні водія невстановленої досудовим розслідуванням особи, яке знайшов на території Куп`янського району Харківської області і в подальшому за допомогою персонального комп`ютера та програмного забезпечення вніс до цього посвідчення вихідні дані підприємства виробника - ПК «Україна» Зам. 22-5631. 2022р. IV кв.; свої анкетні дані, а саме прізвище ім`я по батькові - ОСОБА_2 ; дату та місце народження - 24.03.1990 Львівська Lvivska; підпис; вигадані відомості про дату видачі - 05.11.2022 та термін дії посвідчення - 05.11.2052; номер територіального сервісного центру - 1242; серію та номер документу - НОМЕР_2 ; дозволені категорії - В та С; дати їх видачі - 20.11.2014, 05.11.2022 відповідно та терміни їх дії до 05.11.2052, таким чином щоб вони співпадали графам раніше знайденого бланку посвідчення водія та роздрукував на спеціальному принтері з термосублімаційним способом друку з метою подальшого його використання.

Крім цього, близько 18:31 години 23 червня 2024 року ОСОБА_2 на стаціонарному посту поліції «Явір», автодороги М07, що по АДРЕСА_2 , під час винесення постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2460762 за порушення вимог ч.1 ст.122 КУпАП, достовірно знаючи, що його посвідчення водія є підробленим, особисто надав інспектору роти з обслуговування м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 для перевірки завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 05.11.2022 ТСЦ 1242 на своє ім`я.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 надійшов до Любомльського районного суду Волинської області в порядку ст.302 КПК України.

Ухвалою суду від 30 вересня 2024 року постановлено розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

У зв`язку із цим та на підставі ч.4 ст.107 КПК України розгляд кримінального провадження проведено без фіксування за допомогою технічних засобів.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 вбачається, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України; погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; згідно з ч.2 ст.302 КПК України ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження; надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає кваліфікацію дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України правильною, а його винуватість у вчиненні цих кримінальних проступків повністю доведеною.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і тяжкість вчинених ним проступків; особу обвинуваченого, який рахується таким, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем несення служби характеризується з позитивної сторони; обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю проступків.

Обтяжуючі обставин обвинуваченому не інкримінуються.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах законів, за якими він притягується до кримінальної відповідальності, у вигляді штрафу із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим. З огляду на характер і тяжкість вчинених проступків, а також особу обвинуваченого, суд не вбачає підстав для призначення більш суворого покарання у вигляді пробаційного нагляду чи обмеження волі.

Долю речових доказів належить вирішити згідно зі ст.100 КПК України, скасувавши накладений на них арешт.

На підставі ст.124 КПК України судові витрати на проведення експертизи слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст.373, 374, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.358 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_2 призначити у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази:

- посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000152, залишити в матеріалах цього провадження, скасувавши накладений ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду від 25 червня 2024 року арешт;

- DVD-R диск з наявним відеозаписом з нагрудної боді-камери наряду поліції, який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000152, залишити в матеріалах цього провадження.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) гривень 48 копійок судових витрат на проведення судової технічної експертизи документів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання його копії через Любомльський районний суд.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Головуючий : суддя ОСОБА_1