Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/600/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2024 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відео конференції в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 липня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні заяви про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , звернувся до суду з клопотанням в порядку положень ст.82 КК України, у якому просив замінити засудженому ОСОБА_8 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді виправних робіт з відрахуванням із заробітної плати в дохід держави 20%.

За наслідком судового розгляду ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 липня 2024 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання. Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що протягом тривалого проміжку строку відбування сукупність характеристик вказує на те, що поведінка та ставлення до праці засудженого ОСОБА_8 не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення, а тому клопотання є безпідставним тому у його задоволенні слід відмовити.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу районного суду скасувати та постановити нову, якою замінити засудженому, ОСОБА_8 , невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у вигляді виправних робіт з відрахуванням із заробітної плати в дохід держави двадцяти відсотків.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що відповідно до характеристики на засудженого, ОСОБА_8 , відповідно до строкового - трудового договору з 11.07.2023 по теперішній час працевлаштований на посаді підсобного робітника. До праці ставиться з розумною ініціативою, покладені завдання виконує вчасно та якісно, за що був двічі заохочений правами начальника установи. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Засуджений має плани на майбутнє, а саме: після звільнення працевлаштуватися за однією із здобутих професій.

Крім того, в характеристиці вказано, що до засудження, засуджений регулярно вживав алкоголь. Однак, в подальшому засуджений усвідомив негативний виплив алкоголю на своє життя та має наміри після звільнення більше не вживати спиртних напоїв взагалі. За час відбування покарання в установах виконання покарань засуджений не вживав спиртних напоїв та не притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Зі слів засудженого до позбавлення волі не вживав наркотичні речовини взагалі. За час відбування покарання засуджений не притягувався до дисциплінарної та кримінальної відповідальності за виготовлення, зберігання та вживання наркотичних речовин.

До позбавлення волі особа мала прокримінальне оточення, з яким проводив вільний час. Після проведення бесід виховного та профілактичного характеру засуджений має мотивацію змінити коло спілкування та після звільнення більше не підтримувати ніяких зв`язків з тими особами, яких він вважав друзями.

Крім того, засуджений підтримує соціальні зв`язки. До позбавлення волі спілкувався з матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якою підтримує доброзичливі стосунки на даний час. Під час відбування покарання в установі зареєстрував шлюб із громадянкою Республіки Латвія ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після звільнення планує повернутися на попереднє місце реєстрації та проживати разом із дружиною.

Щодо ставлення до правопорушення.

На початок відбування покарання виправдовувався тим, що йому були потрібні гроші на забезпечення базових потреб. Зі слів засудженого на даний час вину у вчинені злочину визнає повною мірою та повністю усвідомлює наслідки скоєного ним кримінального правопорушення.

Засуджений бере активну участь у програмах. Усвідомлює, що саме треба змінювати, бере участь у реалізації плану індивідуальної програми. Позитивні плани на майбутнє є, активно їх впроваджує в своєму житті, має позитивні результати реалізації планів.

Крім того, засуджений усвідомлює, що йому необхідно після звільнення працевлаштуватися, щоб він міг утримувати власну родину. Розуміє, якщо буде спілкуватися зі своїм колишнім колом спілкування, скоріше за все знову почне вживати алкогольні напої.

До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Відбув більше двох третин призначеного йому покарання, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення.

Захисник вважає, що, суд першої інстанції не врахував зазначене вище та дійшов до помилкового висновку про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів, що став на шлях виправлення.

Заслухавши суддю доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

За змістом ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 82 КК України невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Згідно з ч. 3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання.

Згідно роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що він став на шлях виправлення.

За змістом зазначеної вище статті та роз`яснень, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання.

Висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен бути зроблений на підставі всебічного врахування даних про поведінку засудженого за весь період перебування в установі виконання покарання.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог кримінального процесуального законодавства судом першої інстанції при розгляді клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким у виді виправних робіт, дотримано.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.04.2019 ОСОБА_8 , засуджено за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187, ч.1 ч.70, ч.1 ст.71 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. У відповідності до положень ч.5 ст.72 КК України зараховано час перебування ОСОБА_8 під вартою з 05.09.2017 по 07.09.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку покарання 07.09.2017, кінець строку 05.09.2027. На даний час засуджений відбув більше 2/3 строку покарання.

Згідно наданих ДУ «Кропивницька ВК (№6)» характеризуючих матеріалів відносно засудженого ОСОБА_8 , останній до затримання мав постійне місце проживання, одружений, має малолітню дитину, закінчив ІНФОРМАЦІЯ_3 , здобув професію «Електромонтер з обслуговування електроустановок 3 розряду». До відбування покарання був офіційно та неофіційно працевлаштований. У засудженого відсутні прояви неадекватної поведінки. Вмотивований до припинення вживання та невживання на свободі алкогольних напоїв, проходить відповідні програми. Соціальні зв`язки підтримує. Не вчиняв порушень встановленого режиму відбування покарання протягом останніх пів року.

Відбуваючи покарання в ДУ «Петрівська ВК (№49)» отримав три заохочення у вигляді подяк. У ДУ «Кропивницька ВК (№6)», у яку прибув в квітня 2024 року бере активну участь у програмах та заходах, які проводяться в установі, має бажання змінити своє життя.

При цьому, після прибуття до ДУ «Кропивницька ВК (№6)» не працевлаштований, до робіт по благоустрою установи, згідно ч.5 ст.118 КВК України не залучався, періодично вчиняє дії, пов`язані з погрозами або насильством, не може передбачити наслідки своїх дій, не бере відповідальності за вчинені дії на себе, вважає, що деякі типи антисоціальної поведінки прийнятні.

За весь час відбування покарання ДУ «Петрівська ВК (№49)» допустив 17 порушень встановленого порядку відбування покарання, за що притягався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені.

З висновку щодо ступеню виправлення засудженого ОСОБА_8 вбачається, що комісією підсумовано загальну кількість балів розділів ІІ-VІ висновку, яка становить 51 бал, що свідчить про те, що засуджений не став на шлях виправлення, тобто не довів свого виправлення. За час відбування покарання, а саме на протязі 5 років засуджений мав 17 стягнень, тоді як заохочень застосовувалися відносно нього один раз у 2023 році та два рази у 2024 році, що не свідчить про стабільність та послідовність виправлення.

Таким чином, протягом тривалого проміжку строку відбування сукупність характеристик вказує на те, що поведінка та ставлення до праці засудженого ОСОБА_8 не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення.

Сукупність вказаних даних була взята до уваги судом першої інстанції, їм було надано належну оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці в період усього строку відбування покарання не довів, що дійсно став на шлях виправлення.

Колегія суддів вважає, що наведені захисником в апеляційній скарзі обставини та дані не доводять наявність правових підстав для заміни невідбутої ОСОБА_8 частини покарання у виді позбавлення волі іншим більш м`яким покаранням, в тому числі покаранням у виді виправних робіт.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись статями 376 ч.2, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 липня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні заяви про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4