Справа № 126/1273/24
Провадження №11-сс/801/569/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці матеріали клопотання за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 12 липня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000115 від 02.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Згідно матеріалів кримінального провадження вбачається, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000115 внесеного до ЄРДР 02.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000115 від 02.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя зазначив, що клопотання слідчого надана недостатня кількість доказів необхідності накладення арешту, таким чином слідчий суддя не вбачає достатніми та обґрунтованими підстави для задоволення даного клопотання, оскільки документи додані до клопотання не свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів, до того ж, будь-яких негативних наслідків, які можуть негативно позначитися на інтересах слідства, власника майна та інших осіб від не вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_6 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 12 липня 2024 року.

Просить винести своє рішення, яким задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0234 орієнтовною площею 1,5 га, яка перебуває у комунальній власності та належить Опольській селищній раді, заборонивши до завершення кримінального провадження розпоряджатися та користуватися нею у будь-який спосіб та заборонивши будь-яким реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (зміни права власності, перереєстрації, поділу, виділу тощо) права власності на зазначене нерухоме майно.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з невідповідності висновку суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Крім того, клопотання про накладення арешту на вказане майно та додані до нього копії документів відповідають вимогам ст. 171 КПК України, та під час судового розгляду стороною обвинувачення доведено необхідність застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів та ризики щодо їх відчуження.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просив задовольнити її в повному об`ємі.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

За приписами п.а ч.2 ст.170 та абз.1 ч.3 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Зазначеним обставинам слідчим суддею надано належну оцінку та обраний захід накладення арешту на майно відповідає заходам забезпечення кримінального провадження на даному етапі.

Як вбачається з матеріалів клопотання та доданих до нього документів слідчим відділом ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000115 від 02.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України.

Під час проведення 07.06.2024 на підставі ухвали слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області огляду земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0234 орієнтовною площею 1,5 га, установлено, що вказана земельна ділянка розорана та на ній проростають посіви сільськогосподарської культури пшениці.

Земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0234 орієнтовною площею 1,5 га, яка має код класифікації 16.00 Землі резервного фонду.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.02.2021 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0234 зареєстровано право власності за Ольгопільською сільською радою, та земельна ділянка в оренді чи іншому користуванні не перебуває (відсутні відомості про реєстрацію прав).

Відповідно до абзацу 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

З огляду на вказане, у діях невстановлених осіб може мати місце самовільне захоплення шляхом розорювання та засівання земельної ділянки :04:000:0234 орієнтовною площею 1,5 га, яка відносяться до складу території Національного природного парку « Кармелюкове Поділля » та є особливо цінною землею.

Враховуючи, що під час огляду виявлено та зафіксовано наявність посівів на земельній ділянці з кадастровим номером :04:000:0234 орієнтовною площею 1,5 га, яка повністю відносяться до складу території Національного природного парку « Кармелюкове Поділля », та яка перебуває у власності Ольгопільської сільської ради, однак у користування для вирощування сільськогосподарських культур не передавалась, виникла необхідність у накладені арешту на зазначену земельну ділянку.

Стаття 132 КПК України встановлює загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Так, частиною 3 вказаної статті передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що : 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Однак, слідчим не доведені правові підстави для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні та для забезпечення даного кримінального провадження, матеріали клопотання не містять інформації щодо повідомлення будь-якій особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в даному кримінальному провадженні. Не доведено значення вказаного майна для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні і можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, і що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна призведе до втрати, знищення, відчуження майна, що завадить досягненню мети кримінального провадження.

Згідно положень статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За таких обставин, слідчий суддя вірно зазначив, що вказане клопотання слідчого є необґрунтованим, невмотивованим та не ґрунтується на відповідних доказах, наявність яких визначена положеннями ст. ст. 132, 171, 173 КПК України, а тому, у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000115 внесеного до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України слід відмовити.

Таким чином, за наведених обставин апеляційним судом не встановлено порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 419, 422 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 12 липня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000115 від 02.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України -залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді: