УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про зміну міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 209 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор, у рамках кримінального провадження №0000060 від 23.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст.191 та ч. 2 ст. 209 КК України, звернувся до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтуванні клопотання зазначає, що в червні 2016 року, ОСОБА_8 , перебуваючи в м. Рівне, точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, розробив злочинний план заволодіння коштами громадян. ОСОБА_8 спланував, використовуючи підконтрольний йому Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Мала Швейцарія-2» (, НОМЕР_1 , Україна, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Соборна , будинок, 112) (далі - ОК «ЖБК «Мала Швейцарія-2»), метою діяльності якого є забезпечення житлом та/або нежитловими приміщеннями членів кооперативу, заволодіти коштами громадян під виглядом інвестування їх в будівництво житлових будинків в котеджному містечку в АДРЕСА_1 . При цьому, розуміючи, що будівництво житлових будинків, пошук покупців, продаж будинків добросовісним покупцям провести самотужки не вдасться, задля власної безпеки, остерігаючись викриття, розуміючи, що його діяльність є протиправною та кримінально караною, ОСОБА_8 , володіючи організаторськими здібностями, маючи досвід будівництва житла, перебуваючи в м. Рівне, у не встановленому досудовим розслідуванням місці, в червні 2016 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, вступив в попередню змову із ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, з якими підтримував особисті довірливі відносини.

На ОСОБА_8 як організатора злочину покладалося організувати вчинення злочину та контролювати дії усіх причетних до його скоєння осіб. На ОСОБА_5 та ОСОБА_9 було покладено функції виконавців вчинення злочину, які повинні були виступити в ролі голови ОК «ЖБК «Мала Швейцарія-2», виготовити передбачені законодавством дозвільні документи на будівництво, усі реквізити ОК «ЖБК «Мала Швейцарія-2», в тому числі банківські рахунки, печатку, необхідні для укладення договорів, укладати з громадянами договори пайової участі у будівництві, отримувати кошти згідно вказаних договорів та розпоряджатися ними. На виконання злочинного плану на невстановлену досудовим розслідуванням особу покладалося вчиняти від імені ОК «ЖБК «Мала Швейцарія-2» дії, в тому числі підписувати договори, а також вона повинна була підшукати та забезпечити проведення державної реєстрації фізичних осіб - підприємців, які б використовувалися для незаконної діяльності, спрямованої на заволодіння коштами громадян та легалізації грошових коштів, отриманих злочинним шляхом.

ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та невстановлена досудовим розслідуванням особа мали єдиний намір по заволодінню коштами громадян, вони брали активну участь у заволодінні чужим майном, при цьому діяли з корисливих мотивів у своїх інтересах. Їх корисливі мотиви полягали у заволодінні коштами, залученими під виглядом інвестування їх в будівництво житлових будинків в котеджному містечку в АДРЕСА_1 , розпорядженні такими коштами на свій розсуд та незаконному збагаченні за рахунок даних коштів. Кожен з вищевказаних осіб достовірно знав про незаконність своїх дій та дій іншого співучасника, бажав настання наслідків таких дій заволодіння коштами громадян і своїми діями сприяв настанню таких наслідків, тобто діяв з прямим умислом. Між ними були чітко розподілені ролі і їх узгоджені дії були направлені на досягнення злочинного результату - заволодіння чужим майном.

Відповідно до розробленого плану злочинної діяльності та з метою створення умов для реалізації спільного злочинного наміру на заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та невстановлена досудовим розслідуванням особа вчинили дії, які були направлені на підготовку до вчинення кримінальних правопорушень.

Так, 21.06.2016, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , який не був обізнаний із їх злочинними намірами, перебуваючи у м. Рівне, точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, з метою прикриття своєї злочинної діяльності пов`язаної з заволодінням коштами громадян, створили ОК «ЖБК « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який в подальшому використали у своїй злочинній діяльності.

21.06.2016, відповідно до протоколу №1 Установчих зборів членів ОК «ЖБК «Мала Швейцарія-2», головою Кооперативу обрано ОСОБА_5 . Згідно наказу № 1-2016 від 21.06.2016 ОСОБА_5 з 22.06.2016 приступив до виконання обов`язків голови кооперативу.

26.01.2017, відповідно до протоколу №1 Загальних зборів членів ОК «ЖБК «Мала Швейцарія-2», головою Кооперативу обрано ОСОБА_9 . Згідно наказу № 2-к від 27.01.2017 ОСОБА_9 приступив до виконання обов`язків голови кооперативу.

ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , обіймаючи посаду голови ОК «ЖБК «Мала Швейцарія-2», з огляду на положення ч. 3 ст. 18 КК України, та в силу виконання організаційно-розпорядчих, адміністративно-господарських функцій на займаних керівних посадах, були службовими особами.

Після вступу на посаду голови кооперативу ОСОБА_5 та ОСОБА_9 використовували своє службове становище шляхом використання ОК «ЖБК «Мала Швейцарія-2» в заволодінні коштів громадян, а також наступного здійснення фінансових операцій з коштами, одержаними злочинним шляхом.

Крім того, невстановлена досудовим розслідуванням особа, створюючи умови для реалізації спільної злочинної мети, в жовтні 2016 року, перебуваючи в м. Рівне, точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , підшукала, забезпечила проведення державної реєстрації, постановку на облік в податкових органах, органах статистики, відкриття розрахункових рахунків фізичних осіб підприємців ОСОБА_12 (надалі ФОП ОСОБА_12 ) та ОСОБА_13 (ФОП ОСОБА_13 ), які не були обізнані про протиправну діяльність, та в подальшому організувала видачу ними довіреностей на її ім`я щодо представлення інтересів цих осіб в ході їхньої діяльності.

Проте, ФОП ОСОБА_12 та ФОП ОСОБА_13 після державної реєстрації будь-яку фінансово-господарську діяльність не проводили, а відповідно печатка, документи, відкриті розрахункові рахунки у банку використовувалися для незаконної діяльності, спрямованої на заволодіння коштами громадян.

Надалі, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння коштами громадян, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , в період часу з 04.11.2016 по 24.05.2017, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у приміщенні офісу ОК «ЖБК «Мала Швейцарія-2», що знаходиться по АДРЕСА_2 , укладали з громадянами договори пайової участі в будівництві та договори підряду (на проведення внутрішніх опоряджувальних робіт) будинків в котеджному містечку в АДРЕСА_1 .

Так, потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 уклали договори пайової участі по Будівництву котеджного містечка в с. Городок Рівненського району Рівненської області з ОК "ЖБК Мала Швейцарія-2" (код ЄДПРОУ 40587793) та договори підряду (на проведення внутрішніх опоряджувальних робіт по вказаному будівництві) між громадянами, ОК "ЖБК Мала Швейцарія-2" (код ЄДПРОУ 40587793) в особі керівників ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , а також ФОП ОСОБА_13 (РНКОПП НОМЕР_2 ), ФОП ОСОБА_5 (РНКОПП НОМЕР_3 ) в особі ОСОБА_42 , що діяла на підставі довіреності від 12.10.2016 за номером в Єдиному державному реєстрі довіреностей 44576656.

Зазначеними вище потерпілими особами ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_43 здійснено сплату для ОК "ЖБК Мала Швейцарія-2", ФОП ОСОБА_13 та ФОП ОСОБА_5 пайових внесків відповідно до договорів пайової участі в будівництві та договорів підряду на загальну суму 13 259 185,45 грн.

В подальшому, після надходження коштів на банківські рахунки чи в касу ОК «ЖБК «Мала Швейцарія-2», ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, в період часу з 04.11.2016 по 24.05.2017, перебуваючи у м. Рівне, точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, обіймаючи посади голови ОК «ЖБК «Мала Швейцарія-2», зловживаючи своїм службовим становищем, маючи доступ до банківських рахунків кооперативу та каси, достовірно знаючи, що отримані від громадян грошові кошти призначені на будівництво будинків у зблокованій забудові у котеджному містечку в АДРЕСА_1 , за цільовим призначенням їх не використали, частиною коштів заволоділи, а частину розтратили, чим заподіяли потерпілим майнову шкоди.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 повідомлено про підозру, за вказаних фактичних обставин, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 209 КК України. Вказані обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 у вчиненні даних кримінальних правопорушень, повністю підтверджуються матеріалами досудового розслідування, зокрема: показаннями потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_41 ; показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 висновками судово-економічної експертизи № СЕ-19/118-24/5218-ЕК від 06.06.2024, № СЕ-19/118-24/5217-ЕК від 31.05.2024 та № СЕ-19/118-24/5216-ЕК від 24.05.2024; висновками судових почеркознавчих експертиз №СЕ-19/118-24/3231-ПЧ від 27.05.2024; №СЕ-19/118-24/3490-ПЧ від 03.06.2024; №СЕ-19/118-24/4476-ПЧ від 05.06.2024; №СЕ-19/118-24/3486-ПЧ від 23.05.2024; №СЕ-19/118-24/3230-ПЧ від 21.05.2024; №СЕ-19/118-24/3396-ПЧ від 24.05.2024; №СЕ-19/118-24/4491-ПЧ від 03.06.2024; №СЕ-19/118-24/4615-ПЧ від 04.06.2024; №СЕ-19/118-24/3487-ПЧ від 10.06.2024; №СЕ-19/118-24/4494-ПЧ від 29.05.2024; №СЕ-19/118-24/3235-ПЧ від 05.06.2024; №СЕ-19/118-24/4493-ПЧ від 10.06.2024; №СЕ-19/118-24/3234-ПЧ від 03.06.2024; №СЕ-19/118-24/3097-ПЧ від 22.05.2024; №СЕ-19/118-24/4494-ПЧ від 29.05.2024; №СЕ-19/118-24/3233-ПЧ від 30.05.2024; №СЕ-19/118-24/3850-ПЧ від 22.05.2024; №СЕ-19/118-24/3848-ПЧ від 06.06.2024; №СЕ-19/118-24/4492-ПЧ від 28.05.2024; №СЕ-19/118-24/4496-ПЧ від 22.05.2024; №СЕ-19/118-24/3232-ПЧ від 28.05.2024; №СЕ-19/118-24/4478-ПЧ від 28.05.2024; договорами пайової участі в будівництві № ТХА 11 від 07.12.2016, № ТХА 7 від 16.11.2016, № ТХВ 26 від 27.03.2017, № ТХА 1 від 04.11.2016, № ТХА 39 від 28.04.2017, № ТХА 16 від 29.01.2017, № ТХВ 32 від 10.02.2017, № ТХА 30 від 13.02.2017, № ТХА 35 від 15.02.2017, № ТХD 1 від 25.03.2017,№ ТХА 14 від 03.05.2017, № ТХВ 3 від 11.11.2016, № ТХА 17 від 28.11.2016, № ТХА 15 від 09.03.2017, № ТХС 10 від 10.11.2016 зі змінами; № ТХА 31 від 29.11.2016, № ТХА 1 від 02.12.2016, № ТХС 9 від 10.11.2016, № ТХА 26 від 10.02.2017, № ТХВ 31 від 19.01.2017, № ТХА 32 від 17.01.2017, № ТХЕ 5 від 28.02.2017, № ТХА 66 від 24.05.2017 та відповідними квитанціями до прибуткових касових ордерів по оплаті за вказаними договорами; договорами підряду із ФОП ОСОБА_13 № ТХА 11 від 07.12.2016, № 3 від 16.11.2016, № ТХА 16 від 29.01.2017, № ТХА 35 від 15.02.2017, № ТХА 15 від 09.03.2017, № ТХС 10 від 10.11.2016, № ТХА 1 від 02.12.2016, № ТХС 9 від 02.03.2017, № ТХА 26 від 10.02.2017, із ФОП ОСОБА_5 № ТХА 14 від 03.05.2017 та відповідними квитанціями до прибуткових касових ордерів по оплаті за вказаними договорами; матеріалами виконання тимчасового доступу до речей і документів, в ході чого вилучено банківську виписку по рахунку НОМЕР_4 (УКР ГРН) ОК "ЖБК Мала Швейцарія-2" (код ЄДПРОУ 40587793), відкритого в АТ КБ «Приватбанк» за період з 20.03.2017 по 25.11.2019; матеріалами виконання тимчасового доступу до речей і документів, в ході чого вилучено банківську виписку по рахунку НОМЕР_5 (УКР ГРН) ОК "ЖБК Мала Швейцарія-2" (код ЄДПРОУ 40587793), відкритого в АБ «Укргазбанк» за період з 12.07.2016 по 18.11.2019; протоколами огляду речових доказів документів у кримінальному провадженні; іншими матеріалами, що містяться у кримінальному провадженні №0000060 від 23.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст.191 та ч. 2 ст. 209 КК України.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, знищувати та приховувати або спотворити речі, документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Покликаючись на наведене, враховуючи викладені обставини, слідчий вказує, що застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , виконання ним процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню.

Ураховуючи викладене, а також те, що зазначені у клопотанні про зміну запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує, особу підозрюваного, характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому є всі підстави застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Виходячи із встановлених обставин, ОСОБА_5 не є особою, яка без застосування додаткових обмежувальних заходів буде виконувати покладені судом на нього обов`язки, тому до нього не може бути застосовано такий запобіжний захід як особисте зобов`язання. Відсутність поручителів унеможливлює застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Так, цілодобовий домашній арешт не зможе уберегти від ризику впливати на потерпілих, свідків та знищувати, приховувати або спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушень.

Так, 15 серпня 2024 року ухвалою про зміну запобіжного заходу слідчої судді ОСОБА_46 від 15 серпня 2024 року справа №569/23212/23 1-кс/569/5459/24 підозрюваному ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладанням на підозрюваного обов`язків, передбачених 42 КПК України.

21 серпня 2024 року підозрюваному ОСОБА_5 вручено повідомлення про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209 КК України.

Підставою для вручення повідомлення про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри слугує ст. 279 КПК України, відповідно до якої у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу.

Наявність обґрунтованої підозри у сукупності з ризиками кримінального провадження та потребами судового розгляду досягти завдань кримінального провадження свідчить про необхідність зміну відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш суворий запобіжний захід, а саме на тримання під вартою, оскільки повідомлення про підозру або зміну раніше повідомленої підозри доповнена новим епізодом кримінального правопорушення, яка кваліфікуються за однією й тією ж статтею (частиною статті), а саме за ч. 5 ст. 191 КК України, а також в кінцевому рахунку зміна раніше повідомленої підозри може здійснюватись шляхом внесення коректив як у фактичну сторону розслідуваного кримінального правопорушення, так і в юридичну оцінку вчиненого. Зважаючи на зміну завданої шкоди потерпілим на суму 752 000 гривень, що на момент вручення повідомлення про підозру або зміну раніше повідомленої підозри становить 13 259 185, 45 гривень існують достатні підстави для зміни запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.

Також, потрібно врахувати, що на момент повідомлення про підозру або зміну раніше повідомленої підозри від 21 серпня 2024 року матеріальна шкода, що становить 13 259 185, 45 гривень не відшкодувалась жодному із вищезазначених потерпілих осіб.

Тож, з урахуванням суми встановлених збитків, слідчий просить визначити розмір застави у межах 4 280 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 12 497 600 гривень, оскільки такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст.ст. 178, 182, 183 КПК України, позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, та не є явно непомірним.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні клопотання про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 підтримали повністю, з підстав викладених у клопотанні, просили суд його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у задоволенні клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу просив відмовити, вказавши на те, що стороною обвинувачення не надано жодних нових обставин або обґрунтувань, які можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу та ті які б підтверджували реальність існування підстав вважати, що ОСОБА_5 може вчинити будь які дії, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено. Крім того, захисник наголосив, що перебуваючи під домашнім арештом ОСОБА_5 жодним чином не порушував покладені на нього обов`язки.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що Рівненським РУП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000060 від 23.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 209 КК України.

У рамках кримінального провадження, за вищевказаних обставин, ОСОБА_5 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 209 КК України.

15 серпня 2024 року ухвалою слідчої судді підозрюваному ОСОБА_5 змінено раніше обраний запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладанням на підозрюваного обов`язків.

21 серпня 2024 року підозрюваному ОСОБА_5 вручено повідомлення про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209 КК України.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з частиною 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, який полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи (Рішення Конституційного Суду України, 23.11.2017, №1-р/2017). У рішенні у справі „Харченко проти України від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (§ 80). У рішенні у справі „Хайредінов проти України від 14 жовтня 2010 року вказаний суд, зокрема, дійшов висновку, що національні суди порушили пункт 1 статті 5 Конвенції, оскільки при ухваленні рішень не було розглянуто можливості застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою (§ 29, §31).

Згідно зі ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення - є одними з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Згідно ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Виходячи зі змісту ст. 200 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням слідчого чи прокурора є, в тому числі, наявність

Зі змісту ухвали слідчого судді від 15.08.2024 слідує, що при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, слідчим суддею враховано обставини та досліджено докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 209 КК України, кваліфікація яких під час повідомлення нової підозри ОСОБА_5 не змінилася.

Як встановлено в ході розгляду клопотання, згідно повідомлення слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_47 досудове розслідування кримінального провадження №0000060 від 23.05.2023 за підозрою ОСОБА_48 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 209 КК України завершено, та надано стороні захисту для ознайомлення в порядку ст. 290 КПК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК не збільшились, тому необхідності для зміни міри запобіжного заходу щодо підозрюваного на більш суворий немає, оскільки запобіжний захід у виді домашнього арешту на даний час цілком достатній для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обовязків, та запобігання ризикам про які вказує сторона обвинувачення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Домашній арешт являє собою позбавлення свободи в розумінні підпункту «с» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини (пункт 17 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Вітторіо та Луіджи Манчіні проти Італії», «Лавентс проти Латвії»).

Таким чином, стороною обвинувачення в поданому клопотанні та в судовому засіданні не наведено нових обставин, які не були предметом судового розгляду. Перебуваючи під домашнім арештом ОСОБА_5 жодним чином не порушував покладені на нього обов`язки під час застосування щодо ньогозапобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Беручи до уваги викладене, а також доводи клопотання сторони обвинувачення про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 , наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду при вирішення питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо останнього не встановлено, що свідчить про відсутність підстав для зміни щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення клопотання та зміни запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178,181,183,193-194, 201,205, 309, 395,376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про зміну міри запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання підвартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 209 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1