УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000010 від 16.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 КК України,

установив:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло (вхід № 65209) клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000010 від 16.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання про арешт майна, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 зазначає про таке.

Детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 16.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Так, під час здійснення досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Санпро» () діючі на території Дніпропетровської області в період з 01.01.2021 по 31.12.2023 років з використанням реквізитів підконтрольних юридичних осіб ТОВ «Алом» (), ТОВ «ІК АКТИВ» (), ТОВ «Т-ОЙЛ» () створили схему незаконної діяльності, з метою ухилення від сплати податків пов`язану з наданням послуги з переробки насіння соняшнику за готівкові кошти без належного відображення вказаних операцій по бухгалтерському та податковому обліках та в подальшому з метою прикриття незаконної діяльності оформляли операції з надання послуг з переробки давальницької сировини для підприємств з ознаками «ризиковості», а саме: ТОВ «Агропрод - Україна» (), ТОВ «Гіллз Груп» (), ТОВ «Агроном Солюшн» (), «Рапс-Одія» (), ТОВ «Сідко» (), ТОВ «ГНП Енерго» (), ТОВ «Агросхідпро» (), ТОВ «Пропус ОЙЛ» (), що призвело до не сплати податку на прибуток підприємств у розмірі 79 367 627 грн, та податку на додану вартість на загальну суму 88 186?252 грн. Зазначенні обставини підтверджуються висновком аналітичного продукту № 9.3/3.3.3/328 - 24 від 12.01.2024.

Прокурору клопотанні зазначає, що відповідно до матеріалів досудового розслідування вбачається, що службові особи ТОВ «Санпро» () ймовірно здійснюють закупівлю сільськогосподарської продукції (соняшника, ріпак) у виробників за готівкові кошти без відповідного відображання вказаних операцій в податковому обліку.

Надалі, придбана необлікована продукція перероблюється в олію соняшникову та олію ріпаку з використанням виробничих потужностей ТОВ «Алом» (), ТОВ «ІК АКТИВ» (), ТОВ «Т-ОЙЛ» (). З метою надання законності походження виробленої олії соняшнику та олії ріпаку службові особи ТОВ «Санпро» () укладають удавані правочини з ТОВ «Агропрод - Україна» (), ТОВ «Гіллз Груп» (), ТОВ «Агроном Солюшн» (), «Рапс-Одія» (), ТОВ «Сідко» (), ТОВ «ГНП Енерго» (), ТОВ «Агросхідпро» (), ТОВ «Пропус ОЙЛ» () предметом яких є нібито переробка давальницької сировини.

У подальшому, з використання документів, що нібито свідчать про походження виготовленої олії, службові особи ТОВ «Агропрод - Україна» (), ТОВ «Гіллз Груп» (), ТОВ «Агроном Солюшн» (), «Рапс-Одія» (), ТОВ «Сідко» (), ТОВ «ГНП Енерго» (), ТОВ «Агросхідпро» (), ТОВ «Пропус ОЙЛ» () здійснюють експортні операції.

Також прокурор зазначає у клопотанні, що у ході здійснення досудового розслідування встановлено, що до протиправної діяльності ТОВ «Санпро» () причетна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка фактично відповідає за ведення бухгалтерського та податкового обліків на ТОВ «Санпро» (), крім того встановлено, що ОСОБА_4 контактує з фактичними покупцями готової продукції, слідкує за станом розрахунку за поставлену продукцію, надає вказівки працівниками ТОВ «Санпро» (), щодо місць (дати та часу) отримання готівкових коштів за реалізовану продукцію.

Отже, на думку сторони обвинувачення, під час здійснення досудового розслідування виявлено ряд обставин, що свідчать про впровадження службовими особами ТОВ «Санпро» () протиправної схеми направленої на умисне ухилення від сплати загальнодержавних податків (податку на прибуток та податку на додану вартість).

У ході здійснення досудового розслідування, 04.07.2024 на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 01.07.2024 проведено огляд складського комплексу будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належать ТОВ «Ік Актив» (), за результатами якого тимчасово вилучено майно на вилучення якого зазначеною ухвалою слідчого судді не надано прямого дозволу, а саме:

-шрот - 92 тон;

-лузга насіння соняшника - 150 тон;

-насіння соняшника - 100 тон.

05.07.2024 детективом вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

Прокурор зазначає, що вилучене майно є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин.

У зв`язку викладеним, для забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 України.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 09.07.2024, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 10.07.2024 клопотання разом з додатками передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

У судове засідання прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Однак, надійшла заява прокурора про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Представник власник майна в судове засідання також не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Так, детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 16.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 КК України.

Процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами відділу Офісу Генерального прокурора.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 01.07.2024 у справі № 761/23842/24 надано дозвіл на проведення огляду комплексу будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належать ТОВ «Ік Актив» () та, які використовуються службовими особами ТОВ «Санпро» ().

Відповідно до протоколу проведення огляду нежитлових будівель від 03.07.2024-04.07.2024, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 01.07.2024 у справі № 761/23842/24, виявлено та вилучено за адресою: АДРЕСА_1 , майно, на яке прокурор просить накласти арешт, зокрема:

-шрот - 92 тон;

-лузга насіння соняшника - 150 тон;

-насіння соняшника - 100 тон.

Звернення прокурора з клопотанням про арешт на зазначене тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_6 від 05.07.2024 майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовими доказами.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження про який просить слідчий.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактом вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовими доказами постановою детектива від 05.07.2024, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищезазначене майно.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000010 від 16.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене під час огляду складського комплексу будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-шрот - 92 тон;

-лузга насіння соняшника - 150 тон;

-насіння соняшника - 100 тон.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1