Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/5424/24
Провадження № 1-кс/644/861/24
У Х В А Л А

Іменем України

15 липня 2024 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту нерухомого майна, заінтересована особа Відділ поліції №1 Харківського районного управління Національної поліції в Харківській області, Немишляньска окружна прокуратура м. Харкова, -

У с т а н о в и в:

Заявницею подано слідчому судді відповідне клопотання про скасування арешту нерухомого майна, що був накладений відповідно до ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.08.2018 року в рамках кримінального провадження №0000141 від 10.01.2013 року за ч.2 ст. 190 КК України, на квартиру АДРЕСА_1 , що зареєстрована за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування клопотання заявницею зазначено, що відповідне кримінальне провадження було закрито постановою слідчого СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області від 14.05.2024 року, тому вважала, що арешт накладений ухвалою слідчого судді є необґрунтованим та в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба.

Дослідивши зміст поданого клопотання, слідчий судді, встановив наступне. Частиною 1 ст. 1 КПК встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно. Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК). Частини 3 та 4 ст. 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження. Натомість у ст. 174 КПК України не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою органу досудового розслідування.

Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст. 132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом. Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом. Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

В той же час, згідно ч.1 підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. З аналізу ст. 171-174 КПК України вбачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено наступне: хто звертається із клопотанням про скасування арешту майна /власник майна тощо/; перелік і вид майна, арешт, який має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт; мотивація чому слід скасувати арешт. Також, до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання. До слідчого судді звернулась заявниця, яка є володільцем майна, квартири, на яку було накладено арешт ухвалою слідчого судді в рамках досудового розслідування про кримінальному провадженню, після закриття кримінального провадження постановою слідчого. Чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх. Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею. Про що викладено відповідну правову позицію в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.04.2024 року справа № 554/2506/22, провадження № 51-4350кмо23. Положенням кримінального процесуального законодавства України не врегульовано питання повернення заяви про скасування арешту майна. Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. В даному випадку заявницею подано відповідне клопотання слідчому судді, а не суду, що є підставою для повернення клопотання. Керуючись ст.ст.7, 9, 100, 132, 174 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту нерухомого майна, заінтересована особа Відділ поліції №1 Харківського районного управління Національної поліції в Харківській області, повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення клопотання не є перешкодою для звернення до суду після усунення недоліків, що стали підставою для її повернення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1