Справа № 645/4424/24
Провадження №1-кп/645/442/24
У Х В А Л А

Іменем України

14 серпня 2024 року м.Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

представника заявника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за №0000587 від 22.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні провадженні, яке внесене до ЄРДР за №0000587 від 22.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвалою суду від 05.08.2024 року обвинувальний акт призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за №0000587 від 22.04.2024 року, в якому просив скасувати арешт на два металеві предмети із дротами, зовні схожі на сервери із відеокамер (сервер ТМ «HIKVISION» Network Video Recorder, Model: DS7608NI-K1, Sn:43261224(C), CAN (CES-3(A)/NMB-3(A)); ноутбук ТМ «ASUS», на якому мається напис MB VerK56CM, CANDAS 2308442А, разом із зарядним пристроєм; мобільний телефон ТМ «Samsung», моделі SM-A505 FNIDS; мобільний телефон ТМ «Хіаоmі» моделі MiA2Lite.

В обґрунтування клопотання представник вказує, що Фрунзенським районним судом м.Харкова розглядається обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000587 від 22.04.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 15.05.2024 в період часу з 06.53 до 12.27 слідчим СВ ВП №2 ХРУТІ №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , на підставі ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова ОСОБА_7 від 13.05.2024 (справа №645/2145/24, провадження № 1-кс/645/744/24) проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення обшуку слідчим виявлено та вилучено: два металевих предмети із дротами, зовні схожих на сервери із відеокамер; мобільний телефон невідомої марки; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «ВАЗ» моделі «2109», д.н.з. НОМЕР_1 1999 р.в., № НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «ВАЗ» моделі 2106, д.н.з. НОМЕР_3 , 1989 р.в. № НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «ЗАЗ», 2002 р.в. д.н.з. НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «ВАЗ» моделі «2101», д.н.з. НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «ЗАЗ» моделі «110307», д.н.з. НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 ; банківська карта АТ «Приват Банк» № НОМЕР_11 , строк дії банківської картки НОМЕР_12 ; банківська картка АТ «Приват Банк» № НОМЕР_13 , строк дії банківської картки НОМЕР_14 ; банківська картка АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_15 , які поміщено до спеціального сейф-пакету № WAR 1037000; ноутбук ТМ «ASUS», на якому мається написи MB Ver K56CM, CANDAS2308442A, разом із зарядним пристроєм до вказаного ноутбук; чорну записну крижку; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «Chevrolet», моделі «Aveo», д.н.з. НОМЕР_16 , № НОМЕР_17 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «DAEWOO» моделі «Lanos», д.н.з. НОМЕР_18 , № НОМЕР_19 , договір комісії №3786; мобільний телефон ТМ «Samsung»; мобільний телефон ТМ «Xiaomi».

15.05.2024 вказане майно постановою слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 від 16.05.2024 задоволено клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_9 та накладено арешт на вищевказане майно вилучене під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8

11.06.2024 ухвалою Харківського апеляційного суду, ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.05.2024, скасовано в частині накладення арешту на: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «ВАЗ», моделі «2109» д.н.з. НОМЕР_20 р.в. № НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «ВАЗ», моделі «2106», д.н.з. НОМЕР_3 , 1989 р.в., № НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «ЗАЗ» 2002 р.в., д.н.з. НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «ВАЗ», моделі «2101», д.н.з. НОМЕР_21 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «ЗАЗ», моделі «110307», д.н.з. НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «Chevrolet», моделі «Aveo», д.н.з. НОМЕР_16 , № НОМЕР_17 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «DAEWOO», моделі «Lanos», д.н.з. НОМЕР_18 , № НОМЕР_19 і вищевказане майно на даний час повернуто ОСОБА_8 .

23.07.2024 року ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харков ОСОБА_10 скасовано арешт з банківських карток АТ «Приват Банк» № НОМЕР_11 , № НОМЕР_13 та банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_15 . При цьому, як встановлено в судовому засіданні, частина вилучених під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 речей належить ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , які на час розгляду клопотання про скасування арешту майна самостійно не зверталися до суду із відповідним клопотанням.

Таким чином, на даний час під дією заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна залишаються наступні предмети, які вилучені під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , а саме: два металевих предмети із дротами, зовні схожих на сервери із відеокамер; мобільний телефон невідомої марки; ноутбук ТМ «ASUS», на якому мається написи MB Ver K56CM, CANDAS2308442A, разом із зарядним пристроєм до вказаного ноутбук; мобільний телефон ТМ «Samsung»; мобільний телефон ТМ «Xiaomi».

Зазначив, що згідно мотивувальної частини ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.05.2024, арешт на вилучене під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 майно, в тому числі на: два металеві предмети із дротами, зовні схожі на сервери із відеокамер; мобільний телефон невідомої марки; банківська картка АТ «Приват Банк» N? НОМЕР_11 , строк дії 03/21; банківська картка АТ «Приват Банк» N? НОМЕР_13 , строк дії 01/18; банківська картка АТ «Ощадбанк» N? НОМЕР_15 ; ноутбук ТМ ASUS на якому мається напис MB Ver R56CM, CANDAS2308442A, разом із зарядним пристроєм; чорну записну книжку; договір комісії N?3786; мобільний телефон ТМ «Samsung»; мобільний телефон ТМ «Xiaomi» накладений з метою забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідністю його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз.

Вважає, що 27.06.2024 ОСОБА_8 вручено повідомлення в порядку ст.253 КПК України, відповідно до якого під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000587 від 22.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, конституційні права ОСОБА_8 були тимчасово обмежені, у зв`язку із проведенням негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних інформаційних систем, а саме мобільного телефону TM «SAMSUNG» моделі SM-A505 FNIDS ІМЕН НОМЕР_22 , ІМЕІ2 НОМЕР_23 , мобільного телефону TM «ХІАОМІ» моделі MiA2Lite ІМЕН НОМЕР_24 , ІМЕІ2 НОМЕР_25 , ноутбуку TM «ASUS», на якому маються написи MB Ver К56СМ, Creek Number9913 CANADAS 23084442A, K56CM-XX056D та з серверу TM «HIKVISION» Network Video Recorder, Model: DS7608NI-K1, Sn:43261224(C), CAN (CES-3(A)/NMB-3(A).

Відповідно до повідомлення отриманого ОСОБА_8 результати зазначених негласних слідчих (розшукових) дій використані як докази у кримінальному провадженні за №0000587 від 22.04.2024.

Вважає, що на даний час мета, з якою накладався арешт на мобільний телефон ТМ «SAMSUNG», мобільний телефон ТМ «ХІАОМІ», ноутбуку ТМ «ASUS» та сервер ТМ «HIKVISION» досягнена і в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, відпала потреба.

При цьому зазначив, що ОСОБА_4 в межах кримінального провадження взагалі не має будь-якого процесуального статусу.

Вказує, що подальше застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна фактично позбавляє ОСОБА_4 права володіння та користування належним їх майном. Належність вказаного майна саме ОСОБА_4 підтверджується її особистою заявою, яка перебуває в матеріалах судової справи №645/2145/24, копію якої додано до клопотання.

В судовому засіданні представник заявника - ОСОБА_3 повністю підтримав свою заяву та просив скасувати арешт вищевказаного майна.

Прокурор в судове засідання не прибула, надала заяву, в якій заперечувала проти клопотання та просила розглянути без її участі.

Представник заявника - ОСОБА_3 , не заперечував проти розгляду клопотання за відсутності прокурора.

Вислухавши думку заявника, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Як визначено ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова ОСОБА_7 від 16.05.2024 року по справі №645/2145/24 задоволено клопотання прокурора про накладення арешту у кримінальному провадженню, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000587 від 22.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та накладено арешт на два металеві предмети із дротами, зовні схожих на сервери із відеокамер, які були поміщенні до спеціального сейф пакету №WAR 1804107; мобільний телефон невідомої марки, який поміщено до спеціального сейф-пакету № RIC 2148000; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «ВАЗ» моделі «2109», д.н.з. НОМЕР_1 1999 р.в., № НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «ВАЗ» моделі 2106, д.н.з. НОМЕР_3 , 1989 р.в. № НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «ЗАЗ» 2002 р.в. д.н.з. НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «ВАЗ» моделі «2101», д.н.з. НОМЕР_21 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «ЗАЗ» моделі «110307», д.н.з. НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , які поміщенні до спеціального сейф-пакету № RIC2148002; банківська карта АТ «Приват Банк» № НОМЕР_11 , строк дії банківської картки НОМЕР_12 ; банківська картка АТ «Приват Банк» № НОМЕР_13 , строк дії банківської картки НОМЕР_14 ; банківська картка АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_15 , які поміщено до спеціального сейф-пакету № WAR 1037000; ноутбук ТМ «ASUS», на якому мається написи MB Ver K56CM, CANDAS2308442A, разом із зарядним пристроєм до вказаного ноутбук, які поміщені до спеціального сейф-пакету № RAW0013682А; чорну записну крижку, яку поміщено до спеціального сейф-пакету № WAR1037002; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «Chevrolet», моделі «Aveo», д.н.з. НОМЕР_16 , № НОМЕР_17 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «DAEWOO» моделі «Lanos» д.н.з. НОМЕР_18 , № НОМЕР_19 , договір комісії №3786, які поміщено до спеціального сейф-пакету №RIC2148001; мобільний телефон ТМ «Samsung», який поміщено до спеціального сейф-пакету № RIC2147999; мобільний телефон ТМ «Xiaomi», який поміщено до спеціального сейф-пакету №RIC2147998.

11.06.2024 ухвалою Харківського апеляційного суду, ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.05.2024, скасовано в частині накладення арешту на: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «ВАЗ», моделі «2109» д.н.з. НОМЕР_20 р.в. № НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «ВАЗ», моделі «2106», д.н.з. НОМЕР_3 , 1989 р.в., № НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «ЗАЗ» 2002 р.в., д.н.з. НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «ВАЗ», моделі «2101», д.н.з. НОМЕР_21 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «ЗАЗ», моделі «110307», д.н.з. НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «Chevrolet», моделі «Aveo», д.н.з. НОМЕР_16 , № НОМЕР_17 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТМ «DAEWOO», моделі «Lanos», д.н.з. НОМЕР_18 , № НОМЕР_19 , вказані документи повернуто ОСОБА_8 .

23.07.2024 року ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_10 частково задоволено клопотання представника власника майна ОСОБА_8 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні та скасовано арешт з банківських карток АТ «Приват Банк» № НОМЕР_11 , № НОМЕР_13 та банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_15 . В іншій частині клопотання - відмовлено.

Задовольняючи частково клопотання, слідчий суддя виходив з того, що у кримінальному провадженні № 0000587 від 22.04.2024 року відпала потреба в подальшому застосуванні арешту банківських карток № НОМЕР_11 , строк дії 03/21 та № НОМЕР_13 , строк дії 01/18 та № НОМЕР_15 . При цьому, як вказано слідчим суддею, з матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно, а саме: два металеві предмети із дротами, зовні схожі на сервери із відеокамер (сервер ТМ «HIKVISION» Network Video Recorder, Model: DS7608NI-K1, Sn:43261224(C), CAN (CES-3(A)/NMB-3(A)); мобільний телефон невідомої марки (мобільний телефон ТМ «SAMSUNG» моделі А50); ноутбук ТМ «ASUS» на якому мається напис MB VerK56CM, CANDAS 2308442А, разом із зарядним пристроєм; мобільний телефон ТМ «Samsung» моделі SM-A505 FNIDS; мобільний телефон ТМ «Хіаоmі» моделі MiA2Lite та яке арештоване слідчим суддею, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Доказів скасування вказаної ухвали заявником клопотання надано не було.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання. Відтак суд розглядає клопотання на підставі тих доказів, які суду представлені. При цьому жодний учасник не позбавлений можливості надати ці докази, а також доводити у судовому засіданні наявність обставин, на які він посилається для підтвердження своїх вимог чи заперечень.

Саме заявник повинен довести, що арешт, раніше накладений на майно, є необґрунтованим та/або в застосуванні такого арешту відпала потреба. Заявник повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте безпідставно, тобто без урахування певних суттєвих обставин.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України на слідчого, прокурора покладено лише доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а не доведення наявності підстав для подальшого перебування майна під арештом у разі його накладення.

Заявник, звертаючись з клопотанням про скасування арешту на майно, жодних доказів того, що арешт на майно накладений необґрунтовано не надав.

При цьому, апеляційний суд переглядаючи ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.05.2024 року ОСОБА_7 про накладення арешту на вказане вище майно, погодився з висновком слідчого судді про те, що вилучена частина майна, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що вилучені предмети містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також вказав, що не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, в ухвалі слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_10 від 23.07.2024 року вказано, що з матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно, а саме: два металеві предмети із дротами, зовні схожі на сервери із відеокамер (сервер ТМ «HIKVISION» Network Video Recorder, Model: DS7608NI-K1, Sn:43261224(C), CAN (CES-3(A)/NMB-3(A)); мобільний телефон невідомої марки (мобільний телефон ТМ «SAMSUNG» моделі А50); ноутбук ТМ «ASUS» на якому мається напис MB VerK56CM, CANDAS 2308442А, разом із зарядним пристроєм; мобільний телефон ТМ «Samsung» моделі SM-A505 FNIDS; мобільний телефон ТМ «Хіаоmі» моделі MiA2Lite та яке арештоване слідчим суддею, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Доказів скасування вказаної ухвали заявником клопотання надано не було.

Тобто, судовими рішеннями була підтверджена відповідність арештованого майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, враховано достатність доказів, що вказують на вчинення кримінальних правопорушень, доведеність мети застосування арешту майна, а саме збереження речових доказів, розумність та співрозмірність обмеження права власності, необхідність виконання завдань у даному кримінальному провадженні.

Водночас, чинним кримінальним процесуальним законом передбачено два способи вирішити питання про долю речових доказів: 1) при ухваленні судом вироку за результатами розгляду кримінального провадження; 2) при постановленні рішення про закриття кримінального провадження з підстав, визначених у ст. 284 КПК України.

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення (ч. 1 ст. 89 КПК України).

Суд звертає увагу на те, що судовий розгляд у кримінальному провадженні на даний час триває. Очевидно, що лише після дослідження доказів, суд зможе надати кожному із них оцінку з точки зору належності, допустимості, достатності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Отже, доля вказаних вище речових доказів судом буде вирішена в нарадчій кімнаті при винесенні остаточного рішення у справі.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції", заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, п. п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п. п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Втручання не повинно завдавати значної шкоди володільцю майна. Для цього держава повинна дотримуватись певного балансу при втручанні у право особи на мирне володіння майном та надавати відповідну компенсацію, оскільки останній починає нести певні збитки у разі втручання. Для цього втручання повинно здійснюватися з розумним співвідношенням та з обґрунтованою пропорційністю.

Суд зауважує, що арешт майна не має наслідком порушення права власності володільця цих речей, а лише тимчасовим обмеженням цього права. З огляду на те, що слідчий суддя, надаючи дозвіл та обшук з метою виявлення та вилучення речей і документів, арешту цього майна після вилучення під час обшуку, фактично встановив наявність значення цих речей і документів для кримінального провадження, таке втручання у право власності особи є виправданим.

Стосовно доводів заявника про те, що ОСОБА_4 не має жодного відношення до даного кримінального провадження, а вилучене майно є її власністю, суд зазначає, що визначальним критерієм арешту майна в порядку глави 17 КПК України є не приналежність цих об`єктів конкретним особам і ціль їх використання цими особами, а чи мають вони значення для кримінального провадження.

Додатково суд зазначає, що заявником на підтвердження право власності на майно надано копію власноруч написаної заяви, а також копії рахунку на оплату (№92 від 23.12.2022 року, постачальник ТОВ «СЕКЬЮРІКА»), замовлення (від 23.02.2019 року, магазин Сота Харків) та гарантійного талону на ноутбук, в яких відсутня будь-яка інформація, що власником (покупцем) є саме ОСОБА_4 , в той час, як інших правовстановлюючих документів, які б беззаперечно свідчили про належність вказаних речей саме ОСОБА_4 надано не було.

Посилання заявника на те, що факт належності майна ОСОБА_4 встановлено ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харков ОСОБА_10 від 23.07.2024 року, суд вважає необгрунтованими, оскільки даним судовим рішенням вказані обставини не встановлювалися, а судом було вказано, що в судовому засіданні представник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_3 зазначив, що частина речових доказів, з яких він просив скасувати арешт, належить ні ОСОБА_8 , а ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , представником яких він не є, та які самостійно не звертались до суду із відповідним клопотанням.

На підставі викладеного та враховуючи, що майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, яке перебуває на стадії судового розгляду, зважаючи на те, що будь-яких доказів того, що арешт накладено необґрунтовано або у його застосуванні відпала потреба не надано, а судом таких обставин встановлено не було, суд дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170-174 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та оголошено 15.08.2024 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1