"14" жовтня 2024 р. Єдиний унікальний номер судової справи: 152/1360/24
Номер провадження: 1-кп/150/65/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 11 вересня 2024 року № 0000238 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дуба Рожнятівського району Івано-Франківської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, працюючого в ТОВ «УНІВЕРСАЛ БУД-2020», зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 маючи умисел на надання неправомірної вигоди службовій особі, переслідуючи мету уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, 11 вересня 2024 року близько 17 години 00 хвилин, перебуваючи біля службового автомобіля поліції марки «Міцубіші Аутлендер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на лівому узбіччі дороги, поряд з будинком АДРЕСА_2 , запропонував надати службовим особам - заступнику начальника СРПП ВП № 2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_6 та поліцейському СРПП ВП № 2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області старшому сержанту поліції ОСОБА_7 , неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів та в подальшому надав 200 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 8 300,00 грн. та 2 000,00 грн., у загальній сумі 10 300,00 грн., за не притягнення його до адміністративної відповідальності за наступних обставин.

Так, заступником начальника СРПП ВП № 2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_6 та поліцейським СРПП ВП № 2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_7 , які згідно з п. 1 примітки ст.. 364 КК України є службовими особами, відповідно до дислокації сил та засобів ВП № 2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, на службовому автомобілі марки «Міцубіші Аутлендер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювалося патрулювання по визначеному маршруту у АДРЕСА_2 .

У ході виконання завдання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , поряд з будинком № 259, на підставі ст.ст. 31, 35 Закону України «Про Національну поліцію», зупинено водія ОСОБА_3 , який керуючи автомобілем марки «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_2 , порушив Правила дорожнього руху та під час перевірки поводив себе підозріло, що викликало у працівників поліції підозру про можливе перебування вказаної особи у стані сп`яніння, що є порушенням вимог підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України. Під час перевірки документів у ОСОБА_3 встановлено, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова.

В подальшому, ОСОБА_3 погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою пристрою «Драгер», показник якого склав 1,62 проміле, у зв`язку із чим, останній допустив порушення частини 1 статті 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобами особами в стані алкогольного сп`яніння. Відносно ОСОБА_3 складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ч. 5 ст. 121 КУпАП та ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Так, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля службового автомобіля марки «Міцубіші Аутлендер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, діючи умисно, 11 вересня 2024 року близько 17 години 28 хвилин запропонував ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 200 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 8 300,00 грн. та 2 000,00 грн., у загальній сумі 10 300,00 грн., які останній поклав в середину відкритого багажника службового автомобіля марки «Міцубіші Аутлендер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , тим самим надав неправомірну вигоду за прийняття незаконного рішення про не притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України - пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, на підставі положень ст. ст. 468-469, 470, 472 Кримінального процесуального кодексу України, 21 вересня 2024 року між прокурором Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_8 , якому, на підставі ст. ст. 36, 37 Кримінального процесуального кодексу України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 вересня 2024 року за № 0000238, з однієї сторони, та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , з іншої сторони, у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 , було укладено угоду про визнання винуватості.

Так, згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся. Суду пояснив, що угоду про визнання винуватості укладав добровільно, жодного тиску на нього зі сторони публічного обвинувачення не було, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі та просив суд угоду про визнання винуватості затвердити.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Зазначив, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, обвинувачений вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому.

Суд, заслухавши думку сторін угоди, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.

Розглядаючи в порядку, передбаченому ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, приймаючи до уваги, що суд встановлює чи угода відповідає вимогам ч. ч. 2, 4 ст. 469, ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, а саме, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості виходячи з такого.

Як встановлено в підготовчому судовому засіданні, ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 Кримінального процесуального кодексу України та порушень вказаних норм судом не встановлено.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження угоди, регламентовані ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, а також наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Судом виконані вимоги ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України.

Зокрема, шляхом опитування сторін, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди. Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Покарання сторонами угоди визначено згідно положень ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Підстав, передбачених п. п. 1-6 ч. 7 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України для відмови у затвердженні угоди не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, при цьому сторони врахували фактичні обставини та тяжкість вчинених кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його пост кримінальну поведінку, наявність обставини, яка обтяжує покарання (вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння) та обставин, які його пом`якшують (щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), відсутність матеріальної та іншої шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Згідно ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України арешт майна - 200 (двісті) доларів США, двома купюрами номіналом 100 (сто) доларів США кожна: серії ВН 64331251 С В2 та серії КВ 92040297 Р В2; 2000,00 (дві тисячі) гривень, двома купюрами номіналом 1 000,00 (одна тисяча) гривень кожна: серії АЛ 0030605 та серії БН 7116226, які поміщено до спец пакету НПУ INZ 2018266 та передані на відповідальне зберігання до сховища цінностей АБ «Укргазбанк» (відділення № 220/01 м. Вінниця), накладений ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 13 вересня 2024 року, підлягає скасуванню.

При вирішення питання щодо долі речових доказів, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду. Спеціальна конфіскація, відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 96-2 КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначались (використовувались) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне до речового доказу - грошових коштів 200 (двісті) доларів США, двома купюрами номіналом 100 (сто) доларів США кожна: серії ВН 64331251 С В2 та серії КВ 92040297 Р В2; 2000,00 (дві тисячі) гривень, двома купюрами номіналом 1 000,00 (одна тисяча) гривень кожна: серії АЛ 0030605 та серії БН 7116226, на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 96-1, 96-2, п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 370, ст. 373, ст. 474, ст. 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 вересня 2024 року, укладену між прокурором Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_8 , обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 11 вересня 2024 року № 0000238.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Скасувати арешт майна - 200 (двісті) доларів США, двома купюрами номіналом 100 (сто) доларів США кожна: серії ВН 64331251 С В2 та серії КВ 92040297 Р В2; 2000,00 (дві тисячі) гривень, двома купюрами номіналом 1 000,00 (одна тисяча) гривень кожна: серії АЛ 0030605 та серії БН 7116226, які поміщено до спец пакету НПУ INZ 2018266 та передані на відповідальне зберігання до сховища цінностей АБ «Укргазбанк» (відділення № 220/01 м. Вінниця), накладений ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 13 вересня 2024 року.

Речові докази:

-200 (двісті) доларів США, двома купюрами номіналом 100 (сто) доларів США кожна: серії ВН 64331251 С В2 та серії КВ 92040297 Р В2; 2000,00 (дві тисячі) гривень, двома купюрами номіналом 1 000,00 (одна тисяча) гривень кожна: серії АЛ 0030605 та серії БН 7116226, які поміщено до спец пакету НПУ INZ 2018266 та передані на відповідальне зберігання до сховища цінностей АБ «Укргазбанк» (відділення № 220/01 м. Вінниця), - конфіскувати в порядку спеціальної конфіскації в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку суду.

Вручити копію вироку обвинуваченому та прокурору - негайно.

Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію вироку суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1