УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001098 від 09.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.07.2024 року в рамках кримінального провадження № 0001098 від 09.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на автомобіль «Volkswagen EOS», д.н.з. НОМЕР_1 ».

В обґрунтування поданого клопотання ОСОБА_3 зазначає, що автомобіль «Volkswagen EOS», д.н.з. НОМЕР_1 », на який слідчим суддею було накладено арешт, належить йому на законних підставах. В рамках кримінального провадження було проведено із вказаним транспортним засобом усі необхідні слідчі дії та експертизи, а тому потреби в його арешті немає.

Власник майна ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання у його відсутність.

Прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 подада до суду заяву, в якій зазначила, що в рамках кримінального провадження було проведено уі необхідні слідчі дії та експертизи з метою встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку із чим вона не заперечує проти скасування арешту. Просила клопотання розглянути у її відсутність у зв`язку із неможливістю прибути на судове засідання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, приймаючи до уваги заяви учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Також слідчий суддя застосовує і враховує положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за якими, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу положень частини 2 статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Абзацом 2 частини 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У судовому засіданні встановлено, що досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0001098 від 09.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України проводиться за фактом ДТП за участю військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 (прикордонний загін морської охорони) ОСОБА_3 , який, рухаючись на автомобілі автомобіль «Volkswagen EOS», д.н.з. НОМЕР_1 », на пішохідному переході здійснив наїзд на ОСОБА_6 , який рухався на електричному самокаті, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

Як вбачається із доданої до клопотання ухвали слідчого судді, арешт на автомобіль «Volkswagen EOS», д.н.з. НОМЕР_1 » в рамках вказаного кримінального провадження було накладено з метою збереження його в якості речового доказу, оскільки він зберігав на собі сліди ДТП та необхідний був для подальшого проведення експертиз.

Отже, арешт на вказаний транспортний засіб було накладено з метою збереження речових доказів та проведення експертиз в рамках кримінального провадження.

Разом з тим, що стосується подальшої необхідності дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Автомобіль «Volkswagen EOS», д.н.з. НОМЕР_1 » згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 .

Прокурор у своїй заяві зазначає про те, що в рамках кримінального провадження було проведено уі необхідні слідчі дії та експертизи з метою встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку із чим вона не заперечує проти скасування арешту.

З огляду на арешт, на даний час власник майна ОСОБА_3 не має можливості у повній мірі використовувати та розпоряджатися належним йому транспортним засобом, адже наразі діють обмеження встановлені ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси в частині арешту майна.

Слідчий суддя також зазначає, що прокурором не було надано жодних доказів, які б обґрунтовували необхідність в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна ОСОБА_3 , навпаки прокурор зазначила, що не заперечує проти скасування арешту.

За таких обставин, слідчий суддя не може прийти до переконання, що на теперішній час накладений арешт майна продовжує відповідати засадам розумності та співмірності, а відповідно, й що такий захід забезпечення обґрунтовано продовжує обмежувати право власності ОСОБА_3 .

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001098 від 09.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Скасувати арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.07.2024 року в рамках кримінального провадження № 0001098 від 09.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на автомобіль «Volkswagen EOS», д.н.з. НОМЕР_1 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 .

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України повернути автомобіль «Volkswagen EOS», д.н.з. НОМЕР_1 » - власнику ОСОБА_3 або його представнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1