Справа № 442/8210/24
Провадження № 1-кп/442/374/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду в місті Дрогобичі у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження №0000203 від 30.08.2024 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Краматорськ Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не військовозобов`язаного, не одруженого, раніше судимого 11.02.2019 Краматорським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань по даному вироку та вироку апеляційного суду Донецької області від 25.04.2017 - до остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі та звільненого 04.06.2021 з ДУ «Торецька виправна колонія № 2» по відбуттю строку покарання, 13.08.2024 Дрогобицьким міськрайонним судом за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 3 роки, 13.09.2024 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 3 роки,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що 27.08.2024 приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_3 зустрівся із ОСОБА_4 з яким направилися у парк Культури та відпочинку по АДРЕСА_3 , де вони вживала алкогольні напої. Під час розлиття спиртних напоїв у ОСОБА_4 випав із передньої правої кишені штанів паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 30.01.1998 Дрогобицьким МВ УМВС України у Львівській області.

Цього ж дня, приблизно о 20 год.30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у парку Культури та відпочинку по АДРЕСА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел на незаконне заволодіння паспортом ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, скориставшись тим, що ОСОБА_4 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, та він не буде помічений іншими особами, діючи із прямим умислом, таємно, викрав випавший із правої кишені штанів ОСОБА_4 на землю паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 30.01.1998 Дрогобицьким MB УМВС України у Львівській області на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вирішив залишити собі, тим самим незаконно заволодів, шляхом таємно викрадення, паспортом громадянина України та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_3 28.08.2024 близько 09 год. 00 хв. з викраденим паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 30.01.1998 Дрогобицьким MB УМВС України у Львівській області на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник протиправний умисел, спрямований на підроблення посвідчення, а саме, паспорта громадянина України, який згідно п.1 ч.І ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та є документом, що посвідчує особу власника відповідно до «Положення про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 вересня 1992 року № 2503-ХІІ.

Так, ОСОБА_3 за допомогою канцелярського ножа відірвав фотокартку ОСОБА_5 на першій сторінці та приклеїв свою фотокартку, а на п`ятій сторінці за допомогою наждачного паперу затер фотокартку ОСОБА_5 , що не забезпечувало відображення її деталей, з метою подальшого використання завідомо підробленого посвідчення (паспорта) ним особисто.

Крім цього, 29.08.2024 близько 18 год. 20 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, та, бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 30.01.1998 Дрогобицьким МВ УМВС України у Львівській області на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є підробленим, шляхом заміни фотокартки на першій сторінці паспорта та механічного пошкодження фотокартки на п`ятій сторінці документа у вигляді затертості обличчя, на вимогу військовослужбовців Національної Евардії України, які здійснювали патрулювання території міста Дрогобича, представився ОСОБА_4 та в якості посвідчення особи надав їм вищезгаданий завідомо підроблений ним документ, який містить недостовірні відомості.

Прокурор ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_7 , подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути даний обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що не суперечить ч. 2 ст. 381 КПК.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист обвинуваченого було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності поданих заяв у суду не виникло, перешкод для спрощеного провадження судом не встановлено.

Таким чином, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінальних проступків повністю знайшла своє підтвердження та його дії вірно кваліфікуються за ч. 3 ст. 357, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, оскільки він:

-за ч. 3 ст. 357 КК України - незаконно заволодів паспортом шляхом його викрадення;

-за ч. 1 ст. 358 КК України підробив офіційний документ з метою його використання;

-за ч. 4 ст. 358 КК України - використав завідомо підроблений офіційний документ;

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (проступку), дані про особу обвинуваченого: раніше неодноразово судимий, характеризується негативно, не працевлаштований, знаходиться під динамічним спостереженням у лікаря-нарколога та на замісній підтримувальній терапії (метадон).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає повне визнання своєї провини і щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

На підставі вищенаведеного, враховуючи обставини вчинених кримінальних проступів, особу обвинуваченого, суд доходить до висновку, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкції статей за якими кваліфіковано проступки, а саме - у виді обмеження волі, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим на підставі вимог ч. 1 ст. 70 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив дані кримінальні проступки до постановлення вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.09.2024 за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України, яким його засуджено до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 3 роки.

На момент постановлення даного вироку, покарання за попереднім вироком обвинуваченим не відбуте.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Відповідно до викладеного у постанові об`єднаної палати від 23 вересня 2019 року у справі № 199/1496/17 висновку щодо застосування норм права, кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.

За наведених обставин, враховуючи, що при призначенні остаточного покарання за даним вироком суд повинен застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України і тільки після того вмотивовано вирішити питання про можливість звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням чи відсутність підстав для цього.

Отже, суд доходить до висновку про необхідність застосування вимог ч. 4 ст. 70 КК України - за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.09.2024, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Згідно зі ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Оскільки ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних проступків визнав повністю, враховуючи особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та визнання вини, відсутність обставин, які його обтяжують, суд доходить висновку, що ОСОБА_3 може бути звільнений від відбування призначеного основного покарання на підставі ст. 75, п. 1, п. 2 ч. 1, п 2 ч. 3 ст. 76 КК України з встановленням іспитового строку.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався, відтак, підстав для його застосування до набрання вироком законної сили не встановлено.

З речовими доказами необхідно поступити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а тому, з обвинуваченого необхідно стягнути витрати за проведення експертиз у даному кримінальному провадженні в загальній сумі 3786,40 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області підлягає скасуванню.

Цивільній позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступів, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 357 КК України 1 рік обмеження волі;

за ч. 1 ст. 358 КК України 1 рік 6 місяців обмеження волі;

за ч. 4 ст. 358 КК України 2 роки обмеження волі.

На підставі вимог ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_8 покарання 2 роки обмеження волі.

На підставі вимог ч. 4 ст. 70 КК України - за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим, призначеним за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.09.2024, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. 1, п. 2 ч. 1, п 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави витрати за проведення експертизи №СЕ-19/114-24/20804-ДД від 06.09.2024 в сумі 3786,40 грн.

Речові докази паперовий конверт з підробленим паспортом, який зберігається у камері зберігання речових доказів Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області згідно квитанції №002244 - знищити.

Скасувати заходи по забезпеченню кримінального провадження, а саме арешт на майно, накладений згідно ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.09.2024.

Вирок суду привести до виконання не пізніше десятиденного строку з дня набрання законної сили або звернення його до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1