Справа № 527/1958/24
провадження № 1-кп/527/196/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине кримінальне провадження №0000791 від 07.04.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Іванове Селище, Глобинської ТГ, Кременчуцького р-ну, Полтавської області, українець, громадянин України, освіта середньо-спеціальна, працюючий вантажником в ТОВ «Цукорагропром» філія «Глобинський цукровий завод», одружений, на утриманні має неповнолітніх (малолітніх) дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , депутатом, учасником бойових дій не являється, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Так, 06 квітня 2024 близько 19 год. 50 хв., при сутінках, по сухому чистому асфальтобетонному покриттю вул. Полтавської поблизу буд. 63 в с. Великі Кринки Глобинської ТГ Кременчуцького району Полтавської області, яка має по одній смуги руху у кожному напрямку, зі сторони с. Іванове Селище в напрямку м. Глобине, керуючи автомобілем ВАЗ-21043, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , рухався водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, порушуючи вимоги п.2.9.а) Правил дорожнього руху України, де вказано, водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В цей саме час, на правому узбіччю біля буд. 63 вул. Полтавської по напрямку руху автомобіля ВАЗ-21043, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , у межах правого узбіччя, знаходився нерухомий автомобіль Renault Laguna, реєстраційний номер НОМЕР_2 , поруч з яким знаходився у нерухомому стані пішохід ОСОБА_8 у сидячому положенні біля лівого заднього колеса автомобіля Renault Laguna, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Рухаючись у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, водій ОСОБА_5 , не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, дорожні умови, стан дорожнього покриття, змінив свій напрямок руху, внаслідок чого не впорався з керуванням автомобіля, тим самим порушив вимоги п.п. 10.1., 12.1. «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано: п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, - внаслідок чого, допустив виїзд за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя по напрямку його руху, де допустив зіткнення керованого ним автомобіля у задню праву частину автомобіля Renault Laguna, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який в свою чергу здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 . В результаті наїзду, пішохід ОСОБА_8 , який знаходився біля лівого заднього колеса автомобіля, отримав тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 519 від 16.05.2024, при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження: саден, синців обличчя, перелому потиличної кістки з переходом на основу, забою речовини головного мозку та забою правої половини грудної клітини, які утворилися від дії тупих предметів, можливо в строк і при обставинах, вказаних у постанові і під експертним та за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя під час отримання.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/117-234/10429-ІТ від 17.06.2024, в умовах заданої події водій автомобіля ВАЗ-21043, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , мав технічну можливість запобігти зіткнення шляхом виконання вимог п.п. 10.1., 12.1. Правил дорожнього руху.

У заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля ВАЗ-21043, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1, 12.1. Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Допитаний в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати, не позбавляти волі, зазначивши, що він має на утриманні дитину з інвалідністю і піклується про батька інваліда та повністю відшкодував потерпілому завдану ним шкоду.

Представник потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_4 підтвердив повне відшкодування обвинуваченим завданої потерпілому шкоди та просив суд суворо не карати ОСОБА_5 , вказавши, що потерпілий притезій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України вважає повністю доведеною, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.

Так, суд враховує характер та ступінь тяжкості злочину, який відноситься до тяжких, за яким матеріальна шкода є значною, однак повністю відшкодована.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який одружений, раніше в силу ст.89 КК України не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, має на утриманні двох малолітніх дітей, працевлаштований, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.

Вищевстановлені обставини та дані, що характеризують особу обвинуваченого, ступінь тяжкості злочину, яка визначається не тільки положеннями ст. 12 КК України, виходячи з формального критерію виду і розміру покарання, а й фактичними обставинами справи, при яких було скоєно злочин, дають суду підстави прийти до висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 за ч.2 ст.286-1 КК України покарання, передбачене санкцією інкримінованої йому статті у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробовуванням відсутні.

Суд також не вбачає підстав для застосування при призначенні покарання положень ст. 69 КК України, оскільки обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 не знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також суперечить ст.ст. 50, 65 КК України.

Зі змісту інкримінованої ОСОБА_5 санкції статті вбачається, що при засудженні особи за ч.2 ст.286-1 КК України, позбавлення права керування транспортним засобом є обов`язковим додатковим покаранням.

На думку суду таке покарання цілком узгоджується з нормою ч. 2 ст. 50 КК України, адже покарання має на меті також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином витрати на залучення експерта в сумі 5679 гривень 60 копійки підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Отже арешт майна слід скасувати.

Керуючись статями 124, 127, 128, 174, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 5679 гривень 60 копійки судових витрат на залучення експертів.

Речові докази: автомобіль ВАЗ-21043, реєстраційний номер: НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_9 ; автомобіль Renault Laguna, реєстраційний номер НОМЕР_2 - повернути власнику ОСОБА_10 ; диск DVD-R з відеозаписами, відео з нагрудної бодікамери - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Арешти, накладені ухвалами Автозаводського районного суду м.Кременчука від 09 квітня 2024 року - скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1