Єдиний унікальний номер 305/1446/24
Провадження номер 1-кп/305/313/24
УХВАЛА

26 вересня 2024 року місто Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді застави стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , а також клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про надання дозволу на виїзд у відрядження, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області перебуває на розгляді кримінальне провадження, відомості про яке 18.01.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України.

Прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 надіслав клопотання про застосування запобіжного заходу у виді застави стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що обвинувачений ОСОБА_4 звернувся з клопотанням до суду про надання дозволу на виїзд у відрядження за кордон в м. Брюге, Бельгія, у зв`язку з чим просив перекласти розгляд кримінального провадження. Мотивує позицію про відмову у виїзді ОСОБА_4 за межі території України тим, що останній є обвинуваченим у вчиненні тяжкого злочину, а відтак наявний ризик того, що він може таким чином переховуватись від суду. Також зазначив,що ОСОБА_4 може взяти участь у вищеозначених заходах у режимі відео конференції. Крім того, вважає, що є наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватися від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, сам факт наміру ОСОБА_4 виїзду за межі території України свідчить про наявність ризику переховуватись від суду. Крім того, злочин, який інкримінується ОСОБА_4 передбачає можливість призначення покарання з позбавленням права обіймати певні посади, займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від суду. ОСОБА_4 тривалий час перебуває на посадах у лісовій галузі Закарпатської області та в силу виконання своїх службових обов`язків має широке коло знайомих та обізнана із особливостями роботи правоохоронних органів, в тому числі органів Державної прикордонної служби України. Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з Республікою Польщею, Угорщиною, Румунією, Словаччиною, дають підстави вважати, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальну можливість покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України, так і поза межами таких, а також переховуватись на території України. Більше того, є ризик незаконно впливати на учасників кримінального провадження. Згідно з рішенням першої сесії VIII скликання Рахівської районної ради Закарпатської області від 03.12.2020 № 1 «Про визнання повноважень депутатів Рахівської районної ради VIII скликання» ОСОБА_4 є депутатом Рахівської районної ради VIII скликання, що с актуальним і на цей час, а тому, з урахуванням відомих обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із учасниками кримінального провадження, в тому числі із службовими особами Карпатського біосферного заповідника, впливати на недопитаних по обставинах кримінального провадження свідків, а також експертів та спеціалістів які були та будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та судових експертиз. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких. Також прокурор зазначає про ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_4 може використати свої зв`язки для незаконного впливу на свідків, спеціалістів, експертів, які брали участь у слідчих діях, чи іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання. Підставою застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На підставі викладеного прокурор просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді застави.

Водночас, обвинувачений ОСОБА_4 звернувся з клопотанням до суду про надання дозволу на виїзд у відрядження за кордон, яке обґрунтовано наступним. Згідно із повідомленням керівництва Європейського природоохоронного проекту Лайф Прогноз, його запрошено для участі у внутрішній нараді та підсумковій конференції проекту Лайф Прогноз в м. Брюге, Бельгія, як керівника Карпатського біосферного заповідника, який є учасником багатьох міжнародних природоохоронних проектів заходів, і таке відрядження погоджене керівництвом Мінекономіки. У зв`язку з вищенаведеним просив надати дозвіл на виїзд у зазначене відрядження та перекласти розгляд кримінального провадження, призначений на 02.10.2024 року, на інший термін.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлене клопотання про обрання запобіжного заходу у виді застави підтримав та просив його задовольнити. Разом з тим, прокурор підтвердив, що жодних умисних дій, направлених на неявку в судові засідання чи на процесуальні дії, проведені під час досудового розслідування, обвинувачений не зробив. Водночас, у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про надання дозволу на виїзд у відрядження просив відмовити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про надання дозволу на виїзд у відрядження просили задовольнити. Разом з тим, заперечили щодо задоволення клопотання прокурора та пояснили, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 01.05.2024 року прокурору ОСОБА_3 було відмовлено у обранні запобіжного заходу у вигляді застави та було обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Строк дії обов`язків, покладених судом, було визначено до 01 липня 2024 року включно, та в подальшому не продовжувався. Обвинувачений обов`язки, вказані в ухвалі, виконував, в судові засідання з`являвся.

Крім того, захисник ОСОБА_5 подав заперечення проти клопотання про обрання запобіжного заходу, відповідно до якого захисник зазначає, що як у підозрі, так і у складеному обвинувальному акті сторона обвинувачення, вказуючи на загальний обов`язок юридичної особи (в особі керівника та начальника відділу бухгалтерського обліку) самостійно нарахувати та відобразити в податкових деклараціях суми земельного податку по всім землям, що перебувають у користуванні юридичної особи з урахуванням індексації, сплатити такий земельний податок з урахуванням індексації, констатують що такий податок сплачено юридичною особою за 2022 та і кв.2023 роки не в повному розмірі, без врахування сум індексації, вважають такі дії злочинними, підсумовуючи обвинувачення, цитують норми особливої частини Кримінального кодексу із зазначенням ч.2 ст.28 , ч.2 ст.364 КК України, тобто що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке сторона обвинувачення кваліфікує за ч.2 ст.28 , ч.2 ст.364 КК України - як умисне використанням службовою особою становища, вчинене всупереч інтересам служби, за попередньою змовою групою осіб, з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи, що спричинило тяжкі наслідки. Мету інкримінованого правопорушення наведено як одержання неправомірної вигоди для юридичної особи того ж Карпатського біосферного заповідника. Проте не наведено жодного доказу та мотиву. Також зазначає, що обвинувачений ОСОБА_4 був призначений на посаду директора у вересні 2022 року. За вимогами ПК України декларація зі сплати земельного податку подається в ДПС щороку у період з 15 січня по 20 лютого, а земельний податок сплачується на протязі 30 днів після звітного періоду, тобто щомісяця за попередній місяць. У період з січня 2002 року і до вересня 2022 року, за 9 місяців 2022 року земельний податок не сплачувався взагалі через позицію попереднього керівника ОСОБА_9 , який не подавав таку річну та щомісячні декларації бо вважав, що КБЗ не повинно сплачувати земельний податок. Розмір несплачених сум земельного податку, як за Актом перевірки ДПС, так і за обвинувальним актом, за 2022 рік склав 4 155 584,13 грн., за 1 кв. 2023 року - 2 099 521,82 грн. При формулюванні обвинувачення сторона обвинувачення вдалася до взаємовиключні бездоказові протиріччя: кваліфікуючи дії ОСОБА_4 за ч.2 ст. 364 КК зазначили одночасно що це діяння вчинено всупереч інтересам служби (юридичної особи-КБЗ) і тут же це діяння вчинено з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи (КБЗ). Ця обставина вказує на умисне штучне створення керівником прокуратури Закарпатської області та підпорядкованими йому прокурорами більш тяжкого обвинувачення ніж могло б бути за описаними у підозрі кваліфікуючими ознаками, при чому саме діяння в принципі є виключно адміністративним та фінансовим порушенням і не може кваліфікуватись як злочин. Що стосується нарахованих сум індексації, то зазначена сума, після отримання бюджетного фінансування від міністерства екології, сплачена і прокурору направлялись копії платіжних доручень про сплату цих сум та усунення шкоди. Отже, зазначає, що подане клопотання є необґрунтованим, а ризики не підтверджені належними доказами, а відтак вважає, що про обрання запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів та встановлення обов`язків не підлягає задоволенню. Крім того, зазначив, що ОСОБА_4 31 березня 2024 року виповнилося 62 роки, він є пенсіонером, на його утриманні з дружиною перебуває дочка ОСОБА_10 , 1992 року народження інвалід-дитинства ІІ групи безстроково, має вагомий соціальний статус та міцність соціальних зв`язків і як депутат Рахівської районної ради, і як науковець і працівник наукової установи, він є заслуженим природоохоронцем України з 2009 року та почесним працівником заповідної справи Мінприроди України з 2018 року, що створює соціально значиму репутацію як добропорядного громадянина України, а тому, усвідомлюючи надуманість та штучність інкримінованого йому правопорушення і маючи надію на виправдання у суді при розгляді даної справи по суті, не мав і не буде мати наміру переховуватись від суду. На підставі вищезазначеного просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_11 в судове засідання не з`явились, натомість за допомогою системи «Електронний суд» від захисника ОСОБА_11 надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про надання дозволу на виїзд у відрядження не заперечували.

Заслухавши учасників судового провадження з приводу поданого прокурором клопотання суд приходить до наступного висновку.

Так, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 01.05.2024 року (Справа № 308/1020/24) відмовлено у обранні запобіжного заходу у вигляді застави та було обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Строк дії обов`язків, покладених судом, було визначено до 01 липня 2024 року включно.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

У відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав, вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Так, дослідженими у ході розгляду клопотання матеріалами доводиться обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України.

Зазначені обставини, підтверджують наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання прокурора в частині наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суддя виходить з наступного.

Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.

Згідно з положеннями ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до частин 1, 2 статті 181 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Фактично суддя повинен встановити, чи є запропонований запобіжний захід (застава) пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав обвинуваченого та дотримання принципу верховенства права.

Як вбачається з матеріалів клопотання, прокурор обґрунтовуючи необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, вказує на наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, суддя не погоджується з вказаними ризиками, оскільки, як зазначив прокурор та вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_4 брав участь у процесуальних діях, які проводились під час досудового розслідування, а також з`являвся в судові засідання.

Суд, також зауважує, що запобіжний захід у вигляді застави обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано 01 травня 2024 року строком до 01 липня 2024 року включно. Жодних клопотань про продовження запобіжного заходу чи застосування іншого в порядку ст.177 КПК України, після вказаної дати до суду не надходило.

Більш того, не зважаючи на те, що запобіжний захід закінчився, ОСОБА_4 продовжував сумлінно виконувати обов`язки, покладені на обвинуваченого КПК України.

Таким чином, суддя не погоджується з доводами сторони обвинувачення стосовно вказаних ризиків, оскільки судді не надано жодного доказу наявності таких ризиків, отже вони є лише припущеннями прокурора.

Згідно з ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Отже, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінюючи в сукупності всі обставини, суддя прийшов до переконання, що у клопотанні сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_4 , слід відмовити.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про надання дозволу на виїзд у відрядження, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

На даний час суду не надано жодних доказів про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження спеціальних чи індивідуальних обмежень на виїзд за кордон (не враховуючи загальнодержавні).

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що відсутні будь-які підстави для задоволення клопотання про надання дозволу на виїзд у відрядження, а тому суд відмовляє у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.177, 178,182, 194, 196, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді застави стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про надання дозволу на виїзд у відрядження відмовити.

У відповідності до вимог абз.2 ч.2 ст.392 КПК України вказана ухвала, може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду упродовж 5 днів з дня її проголошення.

Суддя Рахівського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_1