Справа№ 635/4498/24
Провадження № 1-кп/635/802/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 10 лютого 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хоростків Гусятинського району Тернопільської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23 лютого 2015 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75, ст. 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік,

- 09 грудня 2015 року Чортківським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186, ст. 69, ст.71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у період з 02 березня 2024 року по 05 березня 2024 року, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , а саме в підвальному приміщенні дитячого інтернату, де проводив ремонтні роботи, виявив корпус та запал до ручної гранати РГД-5, та діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, у порушення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 662 від 21 серпня 1998 року, «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, підібрав її та взяв із собою, тим самим здійснив незаконне придбання вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, ОСОБА_3 перевіз знайдені ним корпус ручної гранати РГД-5 та запал до неї її за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , де зберігав її до 07 березня 2024 року.

В подальшому, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , близько 20 год. 00 хв. 07 березня 2024 року, взяв із собою гранату РГД-5 та перемістившись за адресою АДРЕСА_4 , де знаходився автомобіль марки «Кіа Соренто» д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв біля будинку АДРЕСА_4 , після чого вийняв із неї чеку, тим самим привів її в бойову готовність, та кинув гранату під вищевказаний автомобіль, внаслідок чого вона вибухнула.

Згідно висновку експерта СЕ-19/121-24/7806-ВТХ від 27 березня 2024 року ушкодження матеріальної обстановки, у тому числі автомобіля Kia KWI 17474, настали внаслідок вибуху ручної осколкової гранати РГД-5.

Предмети, знайдені на місці події та надані на дослідження, є уламками вибухового пристрою (бойового припасу), а саме ручної гранати РГД-5 після вибуху.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, зберігання та носіння вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Він же, ОСОБА_3 , 07 березня 2024 року у вечірній час, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник раптовий умисел на пошкодження майна раніше йому знайомої ОСОБА_7 , з використанням гранати РГД-5.

В подальшому, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел на умисне пошкодження чужого майна, взяв із собою гранату РГД-5, яку зберігав за місцем свого проживання та перемістившись за адресою АДРЕСА_4 , де знаходився автомобіль марки «Кіа Соренто» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 , після чого діючи умисно, усвідомлюючи, що він перебуває у публічному місці та його дії грубо порушують громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, зневажаючи загальновизнаними правилами поведінки та моралі, створюючи загрозу для життя та здоров`я громадян, у присутності сторонніх осіб, які перебували в цей час на вулиці, дістав з карману верхнього одягу ручну гранату РГД-5, тобто предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, після чого вийняв із неї чеку, тим самим привів її в бойову готовність, та кинув гранату під вищевказаний автомобіль, внаслідок чого вона вибухнула, тим самим пошкодивши автомобіль марки «Кіа Соренто» д.н.з. НОМЕР_1 .

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Він же, ОСОБА_3 , 07 березня 2024року у вечірній час, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник раптовий умисел на пошкодження майна раніше йому знайомої ОСОБА_7 , з використанням гранати РГД-5.

В подальшому, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел на умисне пошкодження чужого майна, взяв із собою гранату РГД-5, яку зберігав за місцем свого проживання та перемістившись за адресою АДРЕСА_4 , де знаходився автомобіль марки «Кіа Соренто» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи, що він перебуває у публічному місці та його дії грубо порушують громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, зневажаючи загальновизнаними правилами поведінки та моралі, створюючи загрозу для життя та здоров`я громадян, дістав з карману верхнього одягу ручну гранату РГД-5, після чого вийняв із неї чеку, тим самим привів її в бойову готовність, та кинув гранату під вищевказаний автомобіль, внаслідок чого вона вибухнула, тим самим пошкодивши автомобіль марки «Кіа Соренто» д.н.з. НОМЕР_1 , вартість якого згідного висновку експерта становить 94002 гривень 95 копійок.

Внаслідок вибуху гранати РГД-5 автомобілю «Кіа Соренто», д.н.з. НОМЕР_1 , спричинені наступні пошкодження: деформація з утворенням наскрізних отворів панелі підлоги центральної, пошкодження з утворенням наскрізного отвору в передній правій частині килиму панелі підлоги, пошкодження з утворенням наскрізних отворів та зачосів металу та матеріалу рульового механізму в зборі, деформація з утворенням наскрізних отворів розподільної коробки в зборі, деформації з утворенням наскрізних отворів баку паливного, деформації з утворенням наскрізних отворів глушника центрального заднього, деформації з утворенням наскрізних отворів каталітичного нейтралізатора відпрацьованих газів, деформації з утворенням загинів, зачосів та глибоких вм`ятин металу в передній, центральній та задній частинах рами КТЗ, деформації з утворенням глибокої вм`ятини та зачосу металу важелю нижнього колеса переднього лівого, деформації з утворенням наскрізних отворів трубки гідропідсилювача руля.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 194 КК України як умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом вибуху.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, визнав в повному обсязі позов потерпілої, щиро розкаявся та пояснив про обставини вчинення злочинів за обставин, викладених вище у даному вироку. При цьому пояснив,що навесні 2024 року,перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в підвальному приміщенні дитячого інтернату,де він проводив ремонтні роботи, знайшов гранату, яку він перевіз за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , де почав зберігати. В подальшому через неприязні стосунки з ОСОБА_7 ,він вирішив їй помститися. 07 березня 2024 року біля 21 години він взяв гранату та пішов за адресою: АДРЕСА_4 , де перебував автомобіль ОСОБА_7 . Впевнившись в тому, що в автомобілі нікого немає, він дістав з кишені гранату, вийняв із неї чеку та кинув під автомобіль ОСОБА_7 , внаслідок чого граната вибухнула.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296 КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в повному обсязі обвинувачення та відвертому визнанні своєї провини, осуду своїх дій, ставленні обвинуваченого до скоєного, визнанні цивільного позову у повному обсязі.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, неодружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується негативно.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст.12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин,що та обтяжують покарання, особу обвинуваченого.

Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, що відповідатиме вимогам ст.ст.50, 65 КК України, призначити обвинуваченому покарання, передбачене санкціями статтей закону у виді позбавлення волі відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, враховуючи при цьому наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, обставини вчинення кримінальних правопорушень та дані щодо особи обвинуваченого.

З огляду на підвищену суспільну небезпеку вчинених діянь підстав для застосування до обвинуваченого при призначенні покарання ст.69, 75 КК України судом не встановлено.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, в розмірі 94002,95 грн. підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За правилами ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч.5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження внаслідок вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, потерпілій ОСОБА_7 заподіяно матеріальну шкоду на суму 94002,95 грн.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України,особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1ст.1166 ЦК України).

Відповідно до положень ст. ст.55,61,62,91,127,128,242 КПК України, під шкодою у кримінальному провадженні розуміються втрати, яких зазнала потерпіла сторона у результаті викрадення, знищення або пошкодження майна, або шкода, завдана безпосередньо особі, її здоров`ю, діловій репутації внаслідок протиправної поведінки іншої особи.

За вказаних обставин позов потерпілої ОСОБА_7 в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 в розмірі 150000 грн. моральної шкоди, підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки повністю визнається обвинуваченим, при цьому суд керується ст.23 ЦК України та виходить з принципів розумності,виваженості та справедливості.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів по кримінальному провадженню, а саме по проведенню судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/121-24/7806-ВТХ від 27 березня 2024 року в сумі 6058,24 грн., судової товарознавчої експертизи № 2195 від 27 березня 2024 року в сумі 15145,60 грн., судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/121-24/11054-ВХТ від 26 квітня 2024 року в сумі 3029,12 грн., відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст. 263, ч.4 ст.296 КК України, та призначити покарання:

за ч.2 ст.194 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

за ч.4 ст. 296 КК України у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку з 23 серпня 2024 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання за даним вироком строк попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання 08 березня 2024 року по 22 серпня 2024 року включно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 94002 (дев`яносто чотири тисячі дві) гривні 95 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експертів в розмірі 24232 (двадцять чотири тисячі двісті тридцять дві) гривні 96 копійок.

Речовий доказ автомобіль марки «KIA» з номерними знаками (PL) НОМЕР_1 , після набрання вироком законної сили - повернути ОСОБА_7 .

Речові докази запобіжний важіль від запалу УЗРГМ, металеві уламки від корпусу гранати РГД-5, предмети, схожі на металеві тени, після набрання вироком законної сили, - знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1