Справа № 331/5958/24
Провадження № 1-в/331/143/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника органу пробації ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Олександрівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 про приведення у відповідність вироку згідно чинних змін у законодавстві за Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, уродженця м. Кемерово, РФ, громадянина України, який має вищу освіту, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , засудженого вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2024 року за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання на строк 1 рік,

І. Короткий виклад подання

Начальник Олександрівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_7 звернулась з поданням про приведення у відповідність до чинного законодавства вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2024, яким ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Подання мотивоване змінами до законодавства, згідно Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

ІІ. Позиції учасників судового провадження.

В судове засідання ОСОБА_6 не з`явився, до суду звернувся з клопотанням про розгляд подання без його участі, просив подання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні подання підтримала, зазначила, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX внесено зміни до розміру крадіжки, як кримінального правопорушення. У зв`язку із чим, просила звільнити засудженого ОСОБА_6 від покарання, призначеного вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2024 року у зв`язку із у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке він був засуджений.

Представник Олександрівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області просила подання задовольнити.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2024 року (справа №932/3468/24) ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання з урахуванням ст. 69 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покладенням на нього обов`язків.

Вирок суду набрав законної сили 09.07.2024 року.

Обов`язки, покладені на нього вироком суду виконував належним чином

IV. Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

V. Оцінка та мотиви суду

Згідно вироку Бабущкінського районного суду міста Дніпропетровська, ОСОБА_6 здійснив крадіжку 31 березня 2024 року на загальну суму 409 грн. 42 копійок

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1514 грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, на теперішній час кримінально караними є крадіжки, шахрайство, привласнення чи розтрата майна, які мали місце у 2024 році, якщо вартість майна - предмету кримінального правопорушення - становить більше 3028 грн. (1514 х 2 = 3028 грн.).

Таким чином вказане діяння не може вважатись кримінально караними правопорушеннями, оскільки вартість майна, за викрадення якого ОСОБА_6 засуджений зазначеним вироком, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачено адміністративну відповідальність, 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд приходить до висновку про необхідність звільнити засудженого ОСОБА_6 від призначеного покарання за ч. 2 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», суд,

УХВАЛИВ:

Подання начальника Олександрівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 про приведення у відповідність вироку згідно чинних змін у законодавстві за Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024 відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2024 року за ч. 2 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1