Кримінальне провадження №1-кп/760/2057/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

та обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР 20.07.2023 за №0002091, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

1). 02.11.1999 вироком Залізничного районного суду м. Києва за ч.1 ст.141, ч.1 ст.145, ч.3 ст.193 КК України (в редакції 1960 року) на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, відповідно до ст. 45 КК України (в редакції 1960 року) звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки зі сплатою штрафу в розмірі 850 грн.;

2).08.04.2003 вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч.2 ст.286, ст.71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

3).13.12.2007 вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

4).10.03.2009 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч.2 ст.345, ст.71 КК України на 3 роки позбавлення волі;

5).15.08.2012 вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

6).20.05.2013 вироком Подільського районного суду м. Києва за ч.2 ст.342, ч.2 ст.345, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі;

7).17.06.2013 вироком Подільського районного суду м. Києва за ст.395, ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі;

8).01.02.2018 вироком Бородянського районного суду Київської області за ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі,

судимості не зняті і не погашені у встановленому законом порядку,

у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

як встановлено в судовому засіданні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указами Президента України №64/2022 від 24.02.2022, №133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженими відповідно законами України №2402-ІХ від 24.02.2022, №2119-ІХ від 15.03.2022, №2212-ІХ від 21.04.2022, №2263-ІХ від 22.05.2022, №2500-IX від 15.08.2022, № 2738-IX від 16.11.2022, № 2915-IX від 07.02.2023 та №9259-IX від 20.05.2023 в Україні діє правовий режим воєнного стану з 24.02.2022 по теперішній час.

Обвинувачений ОСОБА_5 19.07.2023, приблизно о 16:30 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , неподалік від готелю «Оберіг» побачив раніше невідому особу похилого віку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка йшла попереду нього на незначній відстані та розмовляла по телефону. У цей час в ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, в умовах воєнного стану на території України, повторно, протиправно, із корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій, ОСОБА_5 скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_6 зосередила свою увага на розмові по телефону, швидко підійшов до останньої зі спини та зірвав із шиї золотий ланцюжок вартістю 7979 грн. 04 коп. з золотим хрестиком вартістю 2250 грн. 00 коп., спричинивши останній фізичного болю, тим самим застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.

Після цього ОСОБА_5 схопивши відкрито викрадене майно, ігноруючи присутність потерпілої, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 10 229 грн. 04 коп.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся та підтвердив фактичні обставини справи, як вони викладені в обвинувальному акті.

За згодою учасників судового провадження, згідно з ч.3 ст.349 КПК України, після допиту обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюють ся в суді, крім матеріалів, що характеризують особу ОСОБА_5 .

При цьому судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі наведеного суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні доведена повністю, і його умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинені повторно, в умовах воєнного стану, суд кваліфікує за ч.4 ст.186 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та міру покарання, відповідно до вимог ст.65 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкогозлочину, та дані про його особу, який раніше неодноразово судимий, звільняючись з місць позбавлення волі, маючи постійне місце проживання, повторно вчинив кримінальне правопорушення щодо особи похилого віку, а тому, на думку суду, він не зробив належних для себе висновків.

Згідно зі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Згідно зі ст.67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.

Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати суд покладає на ОСОБА_5 , долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 1 (один) місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання рахувати з 20.07.2023.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в розмірі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн. 00 коп.

Речові докази у даному кримінальному провадженні (№0002091), які повернуті потерпілій ОСОБА_6 - залишити у її володінні та користуванні, інші письмові докази зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1