Справа № 467/1282/24
Провадження № 1-в/467/252/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського Миколаївської області подання начальника Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.11.2022 року відносно

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Новоіванівка Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , що фактично проживав до засудження по АДРЕСА_2 засудженого:

вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.10.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.11.2022 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць

в с т а н о в и в :

Начальник ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» звернувся до суду з поданням про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.11.2022 року відносно ОСОБА_4 .

Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_4 з 27.01.2023 року відбуває покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, призначене вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.11.2022 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України в ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)».

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В мотивувальній частині вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.11.2022 року встановлено, що ОСОБА_4 таємно викрав майно з магазину «Аврора» на суму 409 грн., що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на наведене, п. 13 ст. 537 КПК України, ч. 2, 3 ст. 74 КК України, начальник ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» просить привести зазначений вирок у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В судовому засіданні прокурор підтримав подання та просив його задовольнити.

Засуджений та представник установи виконання покарання у поданих до суду заявах просили розглядати клопотання за їх відсутності.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

З досліджених матеріалів вбачається, що в ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)»засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.11.2022 року.

ОСОБА_4 раніше був засуджений вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.10.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

ОСОБА_4 засуджений і відбуває покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.11.2022 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України Цим вироком ОСОБА_4 призначене покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.10.2021 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

З мотивувальної частини вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.11.2022 року встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення 31.08.2022 року, вартість викраденого майна становила 409,00 грн.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати,

якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП,

якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян для цілей кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що станом на 1 січня 2022 року був встановлений у розмірі 2 481 гривні.

Таким чином, станом на день розгляду клопотання, вчинене ОСОБА_4 правопорушення, за вироком від 22.11.2022 року, кваліфікується як дрібне викрадення чужого майна і відноситься до адміністративних правопорушень, за що відповідальність передбачена ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Враховуючи часткову декриміналізацію діяння, вчиненого засудженим, введену новим Законом, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі, призначеного йому вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.11.2022 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У зв`язку із закінченням іспитового строку, ОСОБА_4 є таким, що відбув покарання, призначене вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.10.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Керуючись ст. 5, 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

у х в а л и в :

Подання начальника Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі, призначеного йому вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.11.2022 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вважати ОСОБА_4 таким, що відбув покарання, призначене вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.10.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1