Справа №668/7770/15-к
У Х В А Л А

про закриття кримінального провадження

07.08.2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 30.06.2014 під №0003233 від 30.06.2014 (об`єднаного з кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР 29.05.2015 під №0003083) за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, пенсіонера, неповнолітніх утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125,

ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 28 ч. 3 ст. 357 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Херсон, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого:

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125,

ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 28 ч. 3 ст. 357 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 30.06.2014 близько 07:45 години, знаходячись неподалік від перехрестя вул. Джона Говарда та вул. Журби в с. Степанівка, діючи без попередньої змови, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх спільних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, в ході раптово виниклого конфлікту, спричинили потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, що виразились в нанесені ОСОБА_4 одного удару кулаком правої руки в область правого вуха потерпілого та нанесенні ОСОБА_5 двох ударів гумовою палицею в область тулубу потерпілого та не менше 8-и ударів руками в область голови, шиї та тулубу ОСОБА_7 , в результаті чого заподіяли останньому тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинене групою осіб (двома виконавцями) без попередньої змови між собою.

Також ОСОБА_4 , діючи без попередньої змови з ОСОБА_5 , 30.06.2014 близько 07:45 години, знаходячись в салоні автомобіля «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_1 (на передньому пасажирському сидінні), що на той час перебував неподалік від перехрестя вул. Джона Говарда та вул. Журби в с. Степанівка, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх спільних дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, в ході раптово виниклого умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, відкрито, без застосування фізичного насильства, викрав з бардачка салону вище вказаного автомобіля грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ, станом на 30.06.2014 складала 118 233,46 гривень, які належали ОСОБА_8 та в подальшому передав зазначені грошові кошти ОСОБА_5 , які останній прийняв у своє володіння, тим самим спричинивши ОСОБА_8 матеріальних збитки на вищезазначену суму.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене групою осіб (двома виконавцями) без попередньої змови між собою.

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, групою осіб (двома виконавцями) без попередньої змови між собою.

Крім того 30.06.2014 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час відкритого викрадення чужого майна, діючи без попередньої змови між собою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх спільних дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого законодавством порядку обігу і використання офіційних документів, усвідомлюючи специфічні ознаки предмету злочину, діючи з особистих мотивів, незаконно заволоділи папкою, яка знаходилась у бардачку автомобіля «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_7 , в якій знаходились: технічний паспорт, сервісна книжка та страховий поліс на вище вказаний автомобіль та чоловічою сумкою сірого кольору (барсеткою), в якій знаходились: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , водійське посвідчення та банківські картки на ім`я останнього, чим суттєво ускладнили реалізацію потерпілим ОСОБА_7 своїх прав, свобод і законних інтересів.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 28 ч. 3 ст. 357 КК України як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншими важливими особистими документами, вчинене групою осіб (двома виконавцями) без попередньої змови між собою.

Захисник ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження щодо обвинувачених у зв`язку із закінченням строків давності притягнення їх до кримінальної відповідальності. Просила врахувати, що при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , Херсонський міський суд Херсонської області в своїй ухвалі від 30.11.2018, яку Херсонським апеляційним судом 14.01.2019 залишено без змін, встановлено факт того, що ОСОБА_5 від органу досудового розслідування не ухилявся, що свідчить про те, що строки давності притягнення до кримінальної відповідальності не переривались.

Під час судового засідання обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину не визнали, проте також звернулись до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Зазначили, що усвідомлюють відповідні наслідки та умови звільнення від кримінальної відповідальності, проти чого заперечень не мають.

Прокурор, звернувши увагу на ту обставину, що матеріали кримінального провадження, зібрані під час досудового розслідування не зберіглись, а тому перевірити підстави зупинення досудового розслідування не представляється можливим, що свідчить про відсутність перешкод для задоволення клопотання сторони захисту та обвинувачених.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України). Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 125 та ч. 3 ст. 357 КК України відносяться до кримінальних проступків, оскільки за їх вчинення найбільш суворе покарання передбачено у виді обмеження волі, тоді як п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Санкція ч. 1 ст. 186 КК України передбачає найбільш суворе покарання у вигляді позбавлення волі строком до чотирьох років, що відповідно до положень ч. 4 ст. 12 КК України, свідчить про те, що даний злочин є нетяжким. Санкція ч. 2 ст. 186 КК України передбачає найбільш суворе покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років, що відповідно до положень ч. 5 ст. 12 КК України, свідчить про те, що даний злочин є тяжким.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини. За правилами п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення тяжкого злочину.

Дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України (постанова ВС від 11.11.2020 р. справа №455/229/17 (провадження №51-3298км20).

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину (п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Під час вирішення питання про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та дані про особу обвинуваченого. Зокрема, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, у період з 30.06.2014 по 30.06.2024 нового кримінального правопорушення не вчинив, про що свідчить надана суду відповідь Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Херсонській області від 17.06.2024 №1998/9/01/4-2024, від слідства або суду за цей період не ухилявся.

При вирішенні клопотання про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та дані про особу обвинуваченого. Зокрема, ОСОБА_5 хоча раніше і притягувався до кримінальної відповідальності, проте судимість погашена, тоді як у період з 30.06.2014 по 30.06.20234 нового кримінального правопорушення не вчинив, про що свідчить надана суду відповідь Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Херсонській області від 17.06.2024 №1998/9/01/4-2024, від слідства або суду за цей період не ухилявся, про що свідчать висновки слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області, викладені в ухвалі від 30.11.2018, залишеною без змін ухвалою Херсонського апеляційного суду від 14.01.2019. Крім того суд звертає увагу і на ту обставину, що відповідно до відповіді Херсонської окружної прокуратури від 06.08.2024 №55-6221вих-24 надати постанову про зупинення досудового розслідування від 30.05.2015 та постанову про відновлення досудового розслідування від 29.11.2018 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 не представляється можливим через втрату матеріалів кримінального провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити заявлені обвинуваченими та захисником клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки жодних обмежень з огляду на викладене, визначених діючим Кримінальним процесуальним кодексом України або Кримінальним кодексом України, не вбачається, а з дня вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 кримінальних правопорушень на дату розгляду клопотання обвинувачених минуло десять років.

Вирішуючи питання щодо закриття кримінального провадження, вирішенню підлягають і такі питання.

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати (ч. 1 ст. 124 КПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів (ч. 1 ст. 118 КПК України). Процесуальні витрати виникають і пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту (постанова ОП ККС Верховного Суду від 12.09.2022 справа № 203/241/17).

Отже, заявлені стороною обвинувачення витрати на залучення експерта, здійснені за рахунок державного бюджету підлягають віднесенню на користь держави.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України. Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру. Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов слід залишити без розгляду, що не суперечить ст. ст. 128, 129 КПК України, а також не позбавляє потерпілого права на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

За відсутності заборон визначених зазначеною нормою, з огляду на те, що арешт майна було застосовано лише з метою забезпечення позову, кий судом зжалишено без розгляду, суд вважає за можливе скасувати раніше обрані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку, тоді як документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (п. п. 5, 7 ч. 10 ст. 100 КПК України).

Керуючись ст. ст. 100, 122-124, 284-288, 369, 372, 376 КПК України, ст. 49 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 28 ч. 3 ст. 357 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, закривши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.06.2014 під №0003233 від 30.06.2014, об`єднаного з кримінальним провадженням №0003083 від 29.05.2015.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 28 ч. 3 ст. 357 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, закривши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.06.2014 під №0003233, об`єднаного з кримінальним провадженням №0003083 від 29.05.2015.

* Витрати на залучення експерта в розмірі 332 гривні 10 копійок віднести на рахунок держави.

* Позовну заяву потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

* Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 09.08.2019 (справа №668/7770/15-к н/п 1-кп/766/485/19), а саме: на все нерухоме та рухоме майно, яке належить обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі на автомобіль «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, 1999 року випуску, та ключ від даного автомобіля.

Речові докази:

- чорну шкіряну теку, технічний паспорт, сервісну книжку, страховий поліс, сіру чоловічу сумку (барсетку), паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 вважати повернутими законному власнику, а саме: потерпілому ОСОБА_7 ;

- банківську виписку щодо зняття грошових коштів з Херсонської філії АТ «Ощадбанк», DVD диск білого кольору залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_9