1Справа № 335/2632/24 1-кс/335/3659/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2024 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
В провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання ОСОБА_5 , в особі представника адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна.
Законним та єдиним власником даного автомобіля є ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
Заявником про злочин (потерпілим) ОСОБА_6 було видано довіреність, якою уповноважено відчужити згаданий вище транспортний засіб. По цій довіреності автомобіль було неодноразово продано, зокрема було передано у власність ОСОБА_5 відповідно до договору купівлі-продажу.
Право власності на ТЗ автомобіль ТOYOTA CAMRY, 2015 року випуску, в кузові чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 визнається державою, не оспорюється будь-якою особою, та не скасовано.
Після вилучення майна слідчий СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.
В задоволенні даного клопотання слідчому було відмовлено, що підтверджується ухвалою від 19.04.2024 року.
В наступному ОСОБА_6 заявником за даним кримінальним провадженням подано апеляційну скаргу, яку задоволено і накладено арешт на автомобіль.
Принциповим і визначальним є той факт, що власником майна є ОСОБА_5 .
Як встановлено на підставі матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 в здоровому глузді, при повному розумінні власних дій, добровільно видав довіреність.
Отже, ОСОБА_6 не є власником майна, щодо якого вирішується питання. Автомобіль ТOYOTA CAMRY, 2015 року випуску, в кузові чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 вибув з його власності на законних підставах.
Проте арештований автомобіль утримується декілька місяців на штраф майданчику.
Ніяких слідчих дій проводиться за участю автомобіля, кримінальне провадження було закрито, проте постанова слідчим суддею про закриття кримінального провадження скасована. І після цього знов ніяких слідчий дій з автомобілем не вчиняється, повідомлення про підозру нікому не вручено.
Підстави за яким даний автомобіль залишається арештованим відсутні.
Наразі арешт в кримінальному провадженні замінює судове цивільне провадження.
ОСОБА_6 є досвідченою людиною, потерпілий протягом багатьох років є учасником низки судових проваджень, зокрема предметом яких є стягнення за договорами позики, оспорювання правочинів тощо, що свідчить про обізнаність потерпілого відносно норм законодавства, якими врегульовано вчинення правочинів.
Проаналізувавши доступні джерела інформації: зміст оскаржуваної ухвали, постанови про проведення слідчих дій та іншій території, відомості сайту «судова влада», представник заявника вважає, що запропонована версія подій потерпілим є маловірогідною
На її суб`єктивну думку, потерпілий ОСОБА_6 здійснив так званий продаж ТЗ за довіреністю, причому, достеменно знаючи, що таким чином продав ТЗ не оформлюється. Можливо, даний продаж авто було здійснено в розстрочку ОСОБА_7 , який згодом прострочив виконання, і в якості примушування до повернення «позики» ОСОБА_6 скасував довіреність на розпорядження авто і подав заяву про злочин.
Такі передбачення можна зробити з того, що автомобіль не просто було передано потерпілим в користування, а надано довіреність, яка включала право розпорядитися майном. 11 наявних судових справ за участю потерпілого переважно щодо стягнення позики так само свідчать про право на життя такої версії подій. На підтвердження цієї версії свідчить той факт, що потерпілий передав автомобіль, в травні 2022 року, а із заявою про злочин звернувся 01.03.2024 року, тобто більше ніж 22 місяця потерпілий не розшукував ТЗ, про порушення своїх прав не мав і гадки.
Принципово є той факт, що арешту підлягає те майно, яке містить сліди злочину.
Автомобіль ТOYOTA CAMRY, 2015 року випуску, в кузові чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 не містить жодних слідів злочину і фактично не був об`єктом кримінально протиправних дій.
Навіть, якщо без жодної критики поставитися до запропонованої потерпілим версії, мова може йти тільки про шахрайство, об`єктом якого є гроші.
Потерпілий добровільно видав довіреність в травні 2022 року з правом розпорядження. Із заявою про злочин потерпілий звернувся менше ніж через два роки.
Представник заявника наголошує, що потерпілий добровільно видав довіреність в травні 2022 року з правом розпорядження.
Вочевидь, потерпілий очікував «якихось» дій від повіреної особи (того, кому видав довіреність).
Представником заявника припускається і така версія, що повірений ошукав ОСОБА_6 і не передав йому виручені від продажу автомобіля грошові кошти. Але, такі дії не можуть бути предметом досудового розслідування, а вирішуватися в цивільному судочинстві.
Згідно із ч. 1006 Цивільного кодексу України, повірений зобов`язаний: негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення. Так, якщо повірений ухилився від передання грошових коштів отриманих за продаж автомобіля ТOYOTA CAMRY, 2015 року випуску, в кузові чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , на підставі зазначеної форми ОСОБА_6 має право звернутися до суду із позовом про стягнення вартості ціни автомобіля, яка була сплачена за договором купівлі-продажу і фактично не передана ОСОБА_6 .
В даних правовідносинах не має а ні шахрайства, ані незаконного заволодіння майном.
Це суто цивільні правовідносини. У даному випадку вбачаються незаконні дії повіреного, який своїми діями завдав битки довірителю потерпілому, який надаючи довіреність на розпорядження автомобілем, усвідомлював повною мірою наслідки та володів необхідним обсягом цивільної дієздатності. Ошукано потерпілого тільки в тому, що імовірно, не були передані гроші, виручені після продажу автомобіля.
Не припустимою адвокат вважає спекуляцію кримінальним переслідуванням фактично особи ОСОБА_5 , яка є законним власником.
ОСОБА_5 не може бути обмежена в праві власності на виключно побажання потерпілого.
На сьогоднішній день, ОСОБА_5 позбавлена можливості користування, володіння і розпорядження своєю власністю.
Клопотання про арешт майна було вирішено за відсутності ОСОБА_5 .
В судовому засіданні адвокат пред`явлене клопотання підтримала і просила його задовольнити.
Заслухавши пояснення представника заявника, думку слідчого, який щодо клопотання заперечував частково, дослідивши клопотання та надані матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відомості у вказаному кримінальному провадженні внесені до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 про зобов`язання внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, за фактом того, що у травні 2022 року, невстановлена особа, знаходячись поблизу буд. АДРЕСА_1 , шляхом шахрайства, незаконно заволоділа транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки TOYOTA, моделі CAMRY, 2015 року випуску, в кузові чорного кольору, VIN-код НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим спричинила останньому матеріального збитку, сума якого встановлюється.
В подальшому, ухвалою Запорізького апеляційного суду від 23.05.2024 року, ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2024 року про відмову у арешті майна скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою задоволено клопотання слідчого та накласти арешт на автомобіль TOYOTA CAMRY, 2015 року випуску, в кузові чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , шляхом накладення заборони на відчуження, користування та розпорядження цим майном.
Крім того, 30.04.2024 року слідчим вищезазначене кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 право власності на автомобіль ТOYOTA CAMRY, 2015 року випуску, в кузові чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_5 .
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На думку суду, зі змісту ст. 174 КПК України випливає, що скасування арешту майна в контексті цієї норми, можливе за умови наявності певних обставин, які зазначає сторона, що не могли бути відомі суду під час накладення арешту і суттєво впливали б на прийняте судом рішення або якщо вони доведуть, що відпала потреба в такому арешті чи якщо він накладений необґрунтовано.
В свою чергу, в контексті вимог ст.ст. 16, 22, 26 КПК України, наявність потреб в подальшому застосуванні накладеного арешту насамперед покладається на орган досудового розслідування (прокурора), який і повинен доводи зазначені обставини.
Як було зазначено старшим слідчим СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_3 в судовому засіданні, підстави для подальшого утримання автомобіля на арешт майданчику немає, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває.
Слідчий не довів суду необхідність проведення слідчих дій із вилученим автомобілем, а також повідомлення про підозру ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 13 Конституції України, «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Між тим, як встановлено слідчим суддею, на момент розгляду клопотання про часткове скасування арешту майна, з огляду на обставини справи, в даному кримінальному провадженні слідство триває і заявник ОСОБА_5 позбавлена можливості користуватися транспортним засобом. Потреба заявника майна у користуванні транспортним засобом стала переважати потребу суспільства у володінні нею для проведення розслідування. До того ж, транспортний засіб потребує обслуговування, без такого обслуговування заявнику можуть бути завдані збитки. Заборона користування транспортним засобом не може бути збережена.
Слідчий суддя вважає, що на даний час залишеного режиму арешту достатньо для забезпечення схоронності речового доказу, незастосування заборони розпорядження автомобілем ТOYOTA CAMRY, 2015 року випуску, в кузові чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 який зареєстрований за ОСОБА_5 , та на який накладено арешт, може призвести до приховування, пошкодження, втрати та знищення цього речового доказу.
Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити частково і скасувати накладений на транспортний засіб арешт в частині заборони користування автомобілем, залишивши чинною заборону відчуження та розпорядження автомобілем. Також з метою досягнення завдань кримінального провадження передачу автомобіля слід здійснити власнику із зобов`язанням ОСОБА_5 забезпечити відповідальне його зберігання та не проводити ремонтні і рихтувальні роботи з автомобілем без дозволу слідчого і прокурора, попередивши ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України щодо необхідності збереження арештованого майна.
Положення частин 1 та 2 ст. 309 КПК України містять вичерпний перелік судових рішень слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному суді.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову в ньому. Тобто можливості оскарження ухвал слідчого судді про скасування арешту майна чинний кримінальний процесуальний закон не передбачає.
Обставини цього провадження релевантні обставинам провадження, у межах якого був зроблений указаний вище висновок об`єднаної палати ККС ВС.
Таким чином, ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про скасування арешту на майно не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 174 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Частково скасувати накладений ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду Запорізької області від 23.05.2024 року арешт на автомобіль марки TOYOTA CAMRY, 2015 року випуску, в кузові чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , в частині накладеної заборони користування вказаним транспортним засобом.
Зобов`язати ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 не проводити відновлювального ремонту, будь-яких інших ремонтних та рихтувальних дій щодо автомобіля марки TOYOTA CAMRY, 2015 року випуску, в кузові чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , без дозволу слідчого та прокурора.
Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність передбачену ст. 388 Кримінального кодексу України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.
В частині накладеної заборони відчуження та розпорядження автомобілем марки TOYOTA CAMRY, 2015 року випуску, в кузові чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 23.05.2024 року арешт залишити в силі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1