Провадження № 1-кп/522/3111/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження (до суду не викликались на підставі ч.2 ст.381 КПК України):

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

потерпілий ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_8 ,,

обвинувачений ОСОБА_9 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000187 від 10.08.2024 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, не працевлаштованого, неодруженого,РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-26.04.2022 вироком Суворовського районного суду міста Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки; ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 30.07.2024 звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано та ОСОБА_10 направлено для відбування покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.08.2024 приблизно о 12:37 годині, знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , де на літньому майданчику кафе «Slivky» на столі для відпочинку гостей помітив рюкзак, що належить ОСОБА_4 .

Надалі, ОСОБА_9 , діючи умисно, реалізуючи раптово виниклий умисел на незаконне заволодіння паспортом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до столу для відпочинку гостей кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на якому знаходився рюкзак ОСОБА_4 , та викрав з його переднього карману паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_2 , виданий 30.08.2006 року Хаджибеївським ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, після чого з місця події зник, розпорядившись паспортом ОСОБА_4 на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 3 ст. 357 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Крім того, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.08.2024 приблизно о 13:00 годині, знаходився в АДРЕСА_4 , де побачив ОСОБА_6 .

Надалі, ОСОБА_9 , діючи умисно, реалізуючи раптово виниклий умисел на незаконне заволодіння паспортом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до ОСОБА_6 , та з портфелю останнього таємно викрав паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серія НОМЕР_3 , виданий 04.07.2006 року Шевченківським ВМ Приморського РВ УМВС України в Одеській області, після чого з місця події зник, розпорядившись паспортом ОСОБА_6 на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 3 ст. 357 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Крім того, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.08.2024 приблизно о 10:00 годині, знаходився за адресою: АДРЕСА_5 , в міському транспорті, а саме - трамваї № 15, де перебував ОСОБА_7 .

Надалі, ОСОБА_9 , діючи умисно, реалізуючи раптово виниклий умисел на незаконне заволодіння іншим важливим особистим документом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до ОСОБА_7 та з кишені його сумки таємно викрав паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серія НОМЕР_4 , виданий 13.01.2005 року Євпаторійським МВГУ МВС України в Криму, після чого з місця події зник, розпорядившись паспортом ОСОБА_7 на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 3 ст. 357 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Крім того, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.08.2024 приблизно о 12.00 годині, знаходився за адресою: АДРЕСА_6 , в міському транспорті, а саме - в тролейбусі № 8, де перебувала ОСОБА_5 .

Надалі, ОСОБА_9 , діючи умисно, реалізуючи раптово виниклий умисел на незаконне заволодіння іншим важливим особистим документом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до ОСОБА_5 та з кишені її сумки таємно викрав пенсійне посвідчення №НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на бланку серії НОМЕР_6 , видане Пенсійним фондом України, яке є універсальним документом, що посвідчує особу власника та підтверджує призначення пенсії, засвідчує важливі факти і події в житті потерпілої і втрата якого суттєво ускладнює реалізацію її прав, свобод і законних інтересів, після чого з місця події зник, розпорядившись зазначеним пенсійним посвідченням на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 3 ст. 357 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне заволодіння будь-яким способом іншим важливим особистим документом.

За сукупністю скоєного дії ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфікуються за ч. 3 ст. 357 КК України, а саме незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та незаконне заволодіння будь-яким способом іншим важливим особистим документом.

Вищезазначені обставини встановлені органом досудового розслідування та, як встановлено судом, не оспорюються учасниками судового провадження.

При цьому обвинувачений ОСОБА_9 в присутності захисника адвоката ОСОБА_8 , надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, згоден з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 1 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Потерпілі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , надали письмові заяви, в яких погодились з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначили, що вони ознайомлені з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, та погодились з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

З огляду на те, що під час досудового розслідування підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, прокурор ОСОБА_3 у обвинувальному акті виклала своє клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні на підставі ч. 1 ст. 302 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

З огляду на вищезазначене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального проступку, за встановлених органом досудового слідства обставин та вважає вірною кваліфікацію його дій за ч. 3 ст. 357 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та незаконне заволодіння будь-яким способом іншим важливим особистим документом.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який є раніше судимим, офіційно не працевлаштований, неодружений, дані про перебування обвинуваченого на обліку у лікарів психіатра та/або нарколога відсутні.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання повторність вчинення кримінальних правопорушень та рецидив кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_11 , суд прийшов до висновку, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкції ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком 3 роки.

Також судом встановлено, що вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26.04.2022 року ОСОБА_9 визнано винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, на підставі ст.75, п.п.1-2 ч.1, п.4 ч.3 ст.76 КК України, звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30.07.2024 року, яка набрала законної сили, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначене ОСОБА_9 вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26.04.2022, та направлено засудженого для відбування покарання.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Враховуючи вищевикладене, а також приписи ч. 4 ст. 71 КК України, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26.04.2022.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370-374, 381, 382, 394 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26.04.2022, та призначити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання за сукупністю вироків у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Речовий доказ: відеофайл на DVD+R носії марки MyMedia зберігати в матеріалах кримінального провадження, паспорти на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 вважати такими, що повернуті власникам.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1