Єдиний унікальний номер 728/1697/24
номер провадження № 1-кп/728/129/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2024 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмач кримінальне провадження №0000159 від 11.06.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Конотоп Сумської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У період з 08.06.2024 по 09.06.2024 (час не встановлено) ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», шляхом вільного доступу, оскільки відсутній паркан, проник на територію колишньої ферми, яка розташована в АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_5 , де умисно, таємно від оточуючих, з даху будівлі здійснив крадіжку 80 шт. бувшого у використанні восьмихвильового шиферу, яким розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 10400.00 грн.

Окрім того, 11.06.2024 (час не встановлено) ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», повторно, шляхом вільного доступу, оскільки відсутній паркан, проник на територію колишньої ферми, яка розташована в АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_5 , де умисно, таємно від оточуючих, з даху будівлі зняв 5 листів бувшого у використанні восьмихвильового шиферу вартістю 650.00 грн., проте не довів кримінальне правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії були виявлені знайомими власника будівлі ОСОБА_5 , яких ОСОБА_4 злякався та не встиг розпорядитися викраденим майном на власний розсуд і зізнався у вчиненні крадіжки.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому діяннях визнав повністю і суду пояснив, що дійсно, він у червні цього року викрав 80 листів шиферу з даху будівлі на колишній фермі, які згодом продав, а коли через декілька днів хотів здійснити крадіжку ще раз, то не зміг, оскільки після того, як він зняв шифер з даху, його помітив знайомий власника майна, який припинив його дії і повідомив власника. З обсягом обвинувачення погодився повністю, в скоєному щиро розкаявся, просив суд суворо не карати, запевнив, що відшкодував завдані потерпілому збитки, зробив для себе відповідні висновки і не допустить подібних дій у майбутньому.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що претензій до ОСОБА_4 не має. Цивільний позов у справі не заявляв.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в інкримінованих йому діяннях, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суда немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників провадження, а тому, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за доцільне не проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Заслухавши обвинуваченого, з`ясувавши думку прокурора, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні, окрім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці) в умовах воєнного стану, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України та своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного.

Як особа ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не одружений, не працює, згідно з висновком органу з питань пробації становить середній ризик небезпеки для суспільства, при цьому, ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення також визначений як середній; орган пробації вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлені.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу винного та його ставлення до вчинених ним діянь, висновок органу з питань пробації, суд вважає за можливе за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті. Також, з огляду на бажання і прагнення ОСОБА_4 стати на шлях виправлення та відсутність претензій з боку потерпілого, що на переконання суду у сукупності також пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, за відсутності тяжких наслідків від скоєного, суд вважає за можливе при призначенні покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, застосувати до ОСОБА_4 норми ст.69 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі у розмірі нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.4 ст.185 КК України, а саме на строк 4 роки, та остаточно призначити покарання із врахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, з урахуванням обставин справи, з огляду на молодий вік ОСОБА_4 , відсутність у нього судимостей та негативних характеристик, суд погоджується із позицією прокурора та висновком органу з питань пробації щодо можливості виправлення ОСОБА_4 без обмеження або позбавлення волі на певний строк і вважає за можливе застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання призначеного вироком суду з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який у даному випадку повинен бути максимально можливий, не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки, що відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства, правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності та захистом інтересів потерпілого.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Судові витрати на залучення експерта, які підлягають відшкодуванню на користь держави у відповідності до положень ст.124 КПК України, відсутні.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання із застосуванням положень ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Згідно з ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком суду з випробуванням з іспитовим строком в 3 (три) роки, зобов`язавши його відповідно до ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази у справі:

- металевий лом-цвяходер, який знаходиться на зберіганні у ВП АДРЕСА_4 знищити;

- 85 шт. листків хвилястого шиферу, розмірами 114х172 см кожен, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому, як власнику.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілому, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду ОСОБА_1