Провадження № 1-кс/592/5482/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Сумської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000145 від 02.11.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.332 КК України,

встановив:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що під час досудового розслідування отримано дані, що мешканці Сумської та Закарпатської областей, діючи за попередньою змовою між собою, з метою власного збагачення здійснюють незаконне переправлення осіб через державний кордон України.

За результатами проведення слідчих дій встановлено, що до вчинення вказаного злочину причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

25.07.2024 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, 26.07.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 332 КК України та ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави.

29.07.2024 ОСОБА_5 звільнено із державної установи «Сумський слідчий ізолятор» у зв`язку із внесенням ним застави в розмірі 211 960 грн.

Просить накласти арешт на майно, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер :04:002:0186 площею 2 та, для ведення особистого селянського господарства, право власності відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, зареєстроване за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права відчуження та розпорядження; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею - 83.6 (кв.м.), житлова площа: 54.9 (кв.м), право власності відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, зареєстроване за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права відчуження та розпорядження.

У судове засідання прокурор надав заяву про розгляд клопотання без його участі, просить клопотання задовільнити. Також подано клопотання про розгляд клопотання без власника майна на підставі ч.2 ст.172 КПК України.

Для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, земельної ділянки та автомобілю а також можливого застосування конфіскації, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути клопотання про арешт майна без участі власника майна.

Вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом СУ ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000145 від 02.11.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.332 КК України.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстровано право власності на наступне майно: земельна ділянка кадастровий номер :04:002:0186 площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства; квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа - 83,6, житлова площа: 54,9.

Як встановлено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Виходячи з п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Підставами застосування арешту даного майна є можливість в подальшому застосування конфіскації майна.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою, визначеною в п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановлює.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Таким чином, на даний час в органу досудового розслідування наявна необхідність в арешті майна, в порядку п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, яке належить підозрюваному, з метою забезпечення в подальшому можливості застосування призначення судом покарання у вигляді конфіскації майна.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 175 КПК України,

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

- земельну ділянку, кадастровий номер :04:002:0186 площею 2 та, для ведення особистого селянського господарства, право власності відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, зареєстроване за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права відчуження та розпорядження;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею - 83.6 (кв.м.), житлова площа: 54.9 (кв.м), право власності відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, зареєстроване за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права відчуження та розпорядження.

Копію ухвали для виконання негайно вручити слідчому, прокурору, власнику майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1