У Х В А Л А

іменем України

Справа №377/818/24

Провадження №1-кс/377/73/24

26 вересня 2024 року слідчий суддя Славутицького міського суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі клопотання т. в. о. заступника начальника відділення поліції начальника слідчого відділення Відділення поліції № 2 Вишгородського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000035 від 25 вересня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, одруженого, не працюючого, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 06.07.2020 за частиною 2 статті 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі статей 75-76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік шість місяців; вироком Славутицького міського суду Київської області від 16 листопада 2023 року за частиною 1 статті 309 КК України до покарання у виді арешту на строк два місяці, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 129, частиною 1 статті 263 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А:

26 вересня 2024 року до суду подано клопотання т.в.о. заступника начальника відділення поліції начальника слідчого відділення Відділення поліції № 2 Вишгородського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000035 від 25 вересня 2024 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 129, частиною 1 статті 263 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що при проведенні досудового розслідування кримінального провадження за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 129, частиною 1 статті 263 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0000035 від 25 вересня 2024 року, було встановлено, що ОСОБА_4 , восени 2022 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в порушення приписів, передбачених статтею 178 Цивільного Кодексу України, п. 1 Додатку № 1 (Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України), затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992, п. п. 2, 3, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, п. п. 2.1, 2.3 Розділу 2 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб отримав у дарунок від ОСОБА_7 , один предмет, схожий на корпус осколкової ручної гранати типу Ф-1, та один предмет, зовні схожий на запал до осколкової ручної гранати типу Ф-1, і обернув у власне протиправне володіння вказані боєприпаси, чим фактично вчинив незаконне їх придбання без передбаченого законом дозволу, та у подальшому переніс до приміщення квартири, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав по 25.09.2024.

В період часу з 00 год. 08 хв. по 04 год. 43 хв. 26.09.2024, під час проведення огляду місця події у лісовій місцевості, розташованій поблизу вулиці Студентської міста Славутича, Вишгородського району, Київської області працівниками поліції виявлено та вилучено один предмет, схожий на корпус осколкової ручної гранати типу Ф-1, та один предмет, зовні схожий на запал до осколкової ручної гранати типу Ф-1, які ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , незаконно зберігав, без передбаченого законом дозволу.

Окрім того, 23.09.2024, о 00 годин 45 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, тримаючи в руках частини оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, які в поєднанні є боєприпасом, та демонструючи намір приведення ручної осколкової гранати Ф-1 в дію, з метою погрози вбивством, тримаючи в руці осколкову ручну гранату типу Ф-1, почав розмахувати нею перед ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , при цьому висловлював погрози її застосування.

Дану погрозу з боку ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сприйняли, як реальну погрозу своєму життю, оскільки у останніх існували реальні підстави побоюватись здійсненням ОСОБА_4 цієї погрози.

26 вересня 2024 року на підставі статті 208 КПК України ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України. 26 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 129, частиною 1 статті 263 КК України.

Крім того, клопотання мотивовано наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 зможе вчиняти дії, направлені на ухилення від органів досудового розслідування або суду, оскільки усвідомлює, що вчинений ним злочин, передбачений частиною 1 статті 263 КК України, є тяжким та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років з відбуванням його в місцях позбавлення волі. Наявність ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, використовуючи свої знайомства із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні, може незаконно впливати на останніх з метою спотворення наданих ними органу досудового розслідування показань. Ризик, передбачений пунктом 4 частини 1 статті 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може виразитися у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурюванні осіб, зокрема, цивільних осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих показань чи надання недійсних документів на підтвердження законності поводження з бойовими припасами. Ризик, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , у разі переховування від органів досудового розслідування та суду, зможе вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі і з використанням інших боєприпасів, вибухових пристрої та вибухових речовин. Окрім того, ОСОБА_4 раніше був судимий за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 186, 309 КК України, однак на шлях виправлення не став, про що свідчить факт вчинення ним даних інкримінованих кримінальних правопорушень.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 129, частиною 1 статті 263 України, та наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які підтверджені обставинами, викладеними у клопотанні, і є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України, не може бути застосований до нього.

Підозрюваний ОСОБА_4 у задоволенні поданого клопотання просив відмовити, свою причетність до кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, не заперечував, причетність до кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 129 КК України, заперечував повністю, просив обрати йому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання та просила обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_4 , заслухавши думку прокурора та захисника, перевіривши матеріали, додані до клопотання, вважаю необхідним зробити наступний висновок.

Відповідно до вимог статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з частини 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з частиною 2 цієї статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За правилами пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами частини 5 статті 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Наявні у кримінальному провадженні дані, які здобуті із показань свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , показань потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , рапорту старшого інспектора-чергового ВП № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_13 від 25.09.2024, рапорту старшого оперуповноваженого СКП ВП № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_14 від 25.09.2024, протоколу обшуку від 25.09.2024, протоколу огляду місця події від 26.09.2024, довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених матеріалів, виданої 26.09.2024 Управлінням вибухотехнічної служби ГУНП в Київській області, довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених матеріалів, виданої 26.09.2024 Управлінням вибухотехнічної служби ГУНП в Київській області, акту перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів № 711, виданого 26.09.2024 Управлінням вибухотехнічної служби ГУНП в Київській області, постанови про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 26.09.2024, протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_8 від 26.09.2024, протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_9 від 26.09.2024, протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_10 від 26.09.2024, та з інших доказів, зібраних під час досудового розслідування, вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 129, та злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, і за яке передбачено покарання, у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Слідчий суддя погоджується із тим, що ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України щодо переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, суду, існує. Наявність даного ризику стверджується суворістю покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку доведеності його вини у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, що суд зобов`язаний враховувати відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 178 КПК України. При оцінці даного ризику, судом враховуються дані про особу підозрюваного, конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, а також існування реальної можливості переховування від суду з урахуванням суспільно-політичної обстановки в державі, введенням воєнного стану та існуванням непідконтрольних державі територій, тому ступінь вказаного ризику є надзвичайно високим. Матеріали клопотання не містять даних про наявність у підозрюваного соціальних зв`язків такої міцності, які можуть запобігти ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, суду. Крім того, з ухвали Попільнянського районного суду Житомирської області від 13 липня 2022 року, яка долучена прокурором в судовому засіданні до матеріалів клопотання, вбачається, що в провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області знаходиться кримінальне провадження № 288/1083/20 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України. Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Попільнянського відділу Коростишівської окружної прокуратури про надання дозволу на затримання та доставлення до суду для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Із змісту вказаної ухвали суду вбачається, що обвинувачений ухиляється від суду у вказаному кримінальному провадженні, що також свідчить про наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України.

Прокурором в судовому засіданні також доведено, що ризик, передбачений пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, який полягає в тому, що підозрюваний може незаконного впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, існує, оскільки свідки на даний час не допитані судом, і їх показання мають істотне значення у даному кримінальному провадженні. Крім цього, підозрюваний ОСОБА_4 перебуває у дружніх відносинах із ОСОБА_9 , який є потерпілим від кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 129 КК України, а потерпіла ОСОБА_8 є особою, з якою підозрюваний ОСОБА_4 проживає однієї сім`єю.

Крім того, визнається доведений прокурором ризик, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 є раніше судимий вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 06.07.2020 за частиною 2 статті 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі статей 75-76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік шість місяців; вироком Славутицького міського суду Київської області від 16 листопада 2023 року за частиною 1 статті 309 КК України до покарання у виді арешту на строк два місяці. Також в судовому засіданні встановлено, що в провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області знаходиться кримінальне провадження № 288/1083/20 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України. Незважаючи на те, що розгляд вказаного кримінального провадження триває, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні інших кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 129 КК України, частиною 1 статті 263 КК України, тому вказана обставина свідчить про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваним ОСОБА_4 ..

Однак, при розгляді клопотання прокурором не доведено ризик, передбачений пунктом 4 частини 1 статті 177 КПК України, тобто ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки прокурором не надано доказів, які б підтверджували реальну можливість настання вказаного ризику, в зв`язку з чим він до уваги не береться.

З урахуванням наведеного, оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені статтею 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 129, частиною 1 статті 263 КК України, вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, відсутність стійких соціальних зв`язків, наявність достатніх підстав про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, вважаю, що будь-який інший запобіжний захід, передбачений статтею 176 КПК України, в тому числі і домашній арешт, на застосуванні якого наполягали підозрюваний та його захисник, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому дане клопотання підлягає задоволенню і до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до статті 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Згідно з положеннями частини 3 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

За таких обставин, виходячи із змісту статті 183 КПК України, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , його майнового та сімейного стану, наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, відповідно до положень частин 4-5 статті 182 КПК України, суд вважає за необхідне відповідно до пункту 2 частини 5 статті 182 КПК України визначити заставу у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 гривень, з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 3, частини 5 статті 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 183, 196, 197 КПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання т. в. о. заступника начальника відділення поліції начальника слідчого відділення Відділення поліції № 2 Вишгородського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000035 від 25 вересня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 129, частиною 1 статті 263 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 129, частиною 1 статті 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з дня його фактичного затримання, тобто з 26 вересня 2024 року, по 24 листопада 2024 року включно, в межах строку досудового розслідування, з утриманням його в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Визначити заставу у розмірі 121 120 гривень, яку має право внести підозрюваний або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області за наступними банківськими реквізитами:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268119

Банк отримувача - ДКСУ, м. Київ

Код банку отримувача (МФО) - 820172

Рахунок отримувача - UA0018661.

Призначення платежу: (зазначити який платіж зараховується (вид) та вказати номер кримінального провадження, по якому зараховується платіж, а також дату народження підозрюваного).

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 покладаються такі обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду у цьому кримінальному провадженні за кожною вимогою;

2) не відлучатися із АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Вищевказані обов`язки покладаються на підозрюваного на строк по 24 листопада 2024 року.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному, прокурору, захиснику.

Встановити строк дії ухвали по 24 листопада 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - протягом п`яти днів з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1