Справа №127/4319/23
Провадження №1-кп/127/127/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2022 р. за № 0001221, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Вінницьким міським судом Вінницької області здійснюється судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про призначення повторної судової товарознавчої експертизи з метою з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, зокрема встановлення, яка ж дійсна ринкова вартість магнітофону автомобільного «Pioner» із написами «DEN-2910MP» станом на 29.12.2022, оскільки, на думку сторони захисту, розмір завданої злочином шкоди належним чином не визначений. Так, в матеріалах кримінальної справи міститься висновок судової товарознавчої експертизи від 09.01.2023 за № СЕ-19/102-23/118-ТВ згідно якого експерт визначив ринкову вартість викраденого майна у розмірі 483,33 грн. Однак, вказаний висновок судової товарознавчої експертизи не є обґрунтованим, тому у сторони захисту виникають сумніви у його правильності. Так, експертизу автомобільного магнітофону було проведено без безпосереднього дослідження експертом магнітофону марки «Pioner» із написами «DEN-2910MP» на предмет перебування його у працездатному (справному) стані. Експерт припустився лише зовнішньому огляду предмету дослідження. Так, судовий експерт ОСОБА_8 у своєму висновку (останній абзац стор. 3 та 1,2 абзаци стор. 4) зазначає про те, що магнітофон DEN-2910 МР має ознаки користування, сам виріб перебуває у доброму стані, проте наявні численні потертості, подряпини та забруднення по усій поверхні автомобільної магнітоли. Щодо перебування предмету дослідження у працездатному стані посилається на постанову слідчого про уточнення даних для проведення судово-товарознавчої експертизи від 05.01.2023, де слідчий вказує, що магнітофон був у справному стані та виконував свої функції у повному обсязі. Таким чином експерт при дослідженні виробу, визначаючи його ринкову вартість, прийняв до уваги те, що магнітофон перебуває у справному стані лише на припущеннях, хоча відомостей про те, що експерт самостійно визначала працездатність (непрацездатність) звуковідтворювальної техніки, що прямо впливає на його ринкову вартість, матеріали експертного висновку не містять. Допитана в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_8 підтвердила те, що у висновку зазначена вартість саме справного виробу, при цьому такі відомості вона отримала саме із постанови слідчого, самостійно ж не перевіряла магнітофон на його справність та працездатність. Таким чином, на думку сторони захисту, зазначена у висновку експерта СЕ-9/102-23/118-ТВ ринкова вартість справного та працездатного автомобільного магнітофону в сумі 483,33 грн., без самостійного встановлення та визначення такого факту експертом в ході проведення експертизи є лише припущенням експерта і не може бути врахована при визначенні суми завданих збитків у справі. На підставі вищенаведеного та зважаючи на те, що експертиза № СЕ-19/102- 23/118-ТВ була проведена без визначення перебування у справному, працездатному (придатному до експлуатації за його функціональним призначенням), без визначення дати випуску автомобільного магнітофона, що призвело до неправильного висновку щодо ринкової вартості майна, вважає за необхідне просити суд призначити повторну судову товарознавчу експертизу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання свого захисника.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 підтримали клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_7 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання захисника про призначення повторної судової товарознавчої експертизи.

Заслухавши клопотання, думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права. Слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: 1) встановлення причин смерті; 2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 6) визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Статтею 332 КПК України встановлено, що під судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності. До ухвали суду про доручення проведення експертизи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, включаються питання, поставлені перед експертом учасниками судового провадження, судом. Суд має право не включати до ухвали питання, поставлені учасниками судового провадження, якщо відповіді на них не стосуються кримінального провадження або не мають значення для судового розгляду, обґрунтувавши таке рішення в ухвалі. Після постановлення судом ухвали про доручення проведення експертизи судовий розгляд продовжується, крім випадків, якщо таке продовження неможливе до отримання висновку експерта.

Виходячи із системного тлумачення ст. 332 КПК України, окрім КПК, нормативна база, яка регламентує питання, пов`язані з призначенням та проведенням експертизи у кримінальному провадженні, її видами, суб`єктами експертної діяльності, складається із спеціального закону та підзаконних актів. До підзаконних актів, які регулюють питання судово-експертної діяльності, серед іншого, належить Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена наказом МЮ від 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу МЮ від 26.12.2012 № 1950/5).

Відповідно до п. 1.2.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування кримінального провадження була проведена судово-товарознавча експертиза № СЕ-19/102-23/118-ТВ від 09.01.2023, однак вона викликає сумніви у сторони захисту.

Допит в судовому засіданні експерта ОСОБА_8 , яка виконувала експертизу в кримінальному провадженні, та підтримала наданий нею висновок № 382 від 02.07.2020, не дав змоги усунути дані сумніви.

Таким чином враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що висновок судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/102-23/118-ТВ від 09.01.2023, викликає обгрунтовані сумніви в його правильності, у учасників судового провадження, суд вважає, що в клопотанні захисника наведено належні та достатні підстави для призначення повторної судово-товарознавчої експертизи.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів з`ясування або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України, висновок експерта є одним з процесуальних джерел доказів.

Згідно ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Статтею 101 КПК України встановлено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

З метою усунення будь - яких сумнівів та протиріч, для всебічного та об`єктивного розгляду даного кримінального провадження суд вважає, що необхідно призначити судово-товарознавчу експертизу, а тому клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 242, 332 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_7 про призначення повторної судової товарознавчої експертизи - задовольнити.

Призначити в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повторну судово-товарознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, попередивши їх про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України, а саме за відмову від дачі висновку та за дачу завідомо неправдивого висновку.

На вирішення експертів поставити питання:

1. Яка дійсна ринкова вартість наданого на дослідження магнітофону марки «Pioner» із написами «DEN-2910MP» станом на 29 грудня 2022 року?

2. Чи перебуває на момент дослідження магнітофон марки «Pioner» із надписами «DEN-2910MP» у технічно справному стані, чи має він сліди експлуатації/користування та чи є на ньому сліди проведення ремонтних робіт, або сліди іншого втручання?

3. У разі встановлення наявності технічної несправності наданого на дослідження магнітофону марки «Pioner» із написами «DEN-2910MP», яка його дійсна ринкова вартість із урахуванням такої несправності станом на 29 грудня 2022 року?

Для проведення експертизи надати матеріали кримінального провадження № 127/4319/23 за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та речовий доказ у кримінальному провадженні, що є предметом дослідження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя