Дата документу 09.09.2024
Справа № 335/9900/20
Провадження № 1-кп/334/231/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має повну середню освіту, одруженого, немаючого на утримання малолітніх дітей, є фізичною особою-підприємцем, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України,

установив:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання прекурсорів з метою подальшого збуту, маючи на меті примноження своїх доходів, у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб та за невстановлених обставин придбав 4 полімерні ЗІП-пакети з пігулками білого кольору невідомого походження, а також пігулки «Unifed» в кількості 40 конвалют, та пігулки «Cirrus» в кількості 120 конвалют, які приніс за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , та до приміщенні власної перукарні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де став незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

26 вересня 2020 року, в період часу з 10 години 03 хвилини до 11 години 27 хвилин, під час проведення обшуку в приміщенні перукарні, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , працівниками поліції виявлено та вилучено 3 полімерні ЗІП-пакети з пігулками білого кольору невідомого походження, а також пігулки «Unifed» в кількості 40 конвалют, та пігулки «Cirrus» в кількості 120 конвалют. Згідно висновку експерта № 7-2792 від 02 жовтня 2020 року пігулки в трьох полімерних пакетах містять в своєму складі прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - «Псевдоефедрин», маса якого складає відповідно 187,3 г, 171,6 г, 183, 1 г (в перерахунку на основу). Пігулки «Unifed» в кількості 40 конвалют, та пігулки «Cirrus» в кількості 120 конвалют, містять в своєму складі прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - «Псевдоефедрин», загальні маси (відповідно по серіям лікарського засобу), якого склали відповідно 19,2010 г, 18,7431 г, 32,3043 г, 19,7741 г ( в перерахунку на основу).

Крім того, 26 вересня 2020 року, в період часу з 11 години 45 хвилин години до 12 години 14 хвилин під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено прозорий полімерний ЗІП-пакет з пігулками білого кольору, які згідно висновку експерта №7-2791 від 29 вересня 2020 року містять в своєму складі прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - «Псевдоефедрин», маса якого складає 158,0960 грам (в перерахунку на основу). Також за вищевказаною адресою виявлені та вилучені 500 полімерних ЗІП - пакетів, які використовував для фасування вказаного прекурсору.

Таким чином, відповідно до висновків експерта № 7-2791 від 29.09.2020 року та № 7-2792 від 02.10.2020 року загальна маса вилученого у ОСОБА_4 під час обшуків прекурсору, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - «Псевдоефедрин», складає 790,1185 г (в перерахунку на основу).

«Псевдоефедрин» згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, віднесено до прекурсорів обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю.

Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України 01.08.2000 № 188 особливо великий розмір «Псевдоефедрину» вважається 0,006 кг. та більше

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за частиною другою статті 311 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання прекурсорів, вчинене у великих розмірах з метою збуту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину не визнав у повному обсязі, пояснивши, що приблизно у грудні 2019 року до нього приїхав його знайомий ОСОБА_6 чи ОСОБА_7 , точного прізвища та інших даних цієї особи він не пам`ятає. Вказана особа не мала офіційної роботи та засобів для існування, відтак ОСОБА_4 дозволив йому у жити у бані на території свого домоволодіння та надав йому роботу, запросивши його прибирати у парикмахерській, яка на той час належала обвинуваченому. Деякий час ОСОБА_8 проживав в будинку ОСОБА_4 , допомагаючи у домашніх справах та раз на тиждень прибирав у парикмахерській. У липні 2020 року Станіслав ОСОБА_9 , що йому потрібно поїхати до Криму на деякий час і звернувся із проханням залишити пакет із ліками, на ОСОБА_10 надав згоду та став зберігати вказані таблетки за місцем свого мешкання. Станіслав поїхав, проте так і не повернувся, а таблетки зберігались у ОСОБА_4 . Саме ці таблетки і вилучили співробітники поліції під час обшуку. ОСОБА_4 вказав на те, що він не виготовляв жодних наркотиків та не здійснював їхнього збуту.

Захисник у судових дебатах вказала на те, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів здійснення збуту прекурсорів зі сторони обвинуваченого та не спростовано покази самого обвинуваченого. Також захисник зауважила про те, що вилучені під час обшуку пігулки та конвалюти не зважувались та не ідентифікувались/позначались жодним чином, відтак встановити справжню кількість та вид таких пігулок не можливо. А усі доводи сторони обвинувачення про наявність в діях обвинуваченого такої кваліфікуючої ознаки, як «мета збуту» ґрунтуються виключно на припущеннях, відтак просила виправдати обвинуваченого.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до вимог ст. 86 КПК України докази визнаються допустимими, якщо їх отримано у порядку, встановленому цим Кодексом.

Докази мають бути отримані тільки уповноваженими на це особами (органами); способами і засобами, які призначені для одержання певних доказів; у процесі отримання доказів мають бути дотримані вимоги закону, що визначають порядок проведення конкретних дій, їхню послідовність, склад учасників; докази мають бути закріплені належним чином. Недодержання вказаних вимог має наслідком визнання доказів недопустимими.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У порядку, передбаченому ст. 352 КПК України, судом допитано свідків сторони обвинувачення, показання яких мають значення для цього кримінального провадження.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що він є членом громадського формування «Янгол охоронець», яке має за мету боротьбу із розповсюдженням наркотиків. Вказане формування мало спільноту (канал) у мережі «Telegram» у який приходили анонімні повідомлення про здійснення тими чи іншими особами діяльності, пов`язаної із розповсюдженням наркотиків. Зокрема, подібне повідомлення прийшло і щодо ОСОБА_4 . Свідок вказав на те, що під час слідкування за ним, йому вдалось встановити, що ОСОБА_4 часто їздить до відділення « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де відправляє та отримує різні посилки. На переконання свідка у цих посилках ймовірно знаходились наркотичні засоби. У зв`язку із цим він викликав патрульну поліцію аби повідомити про злочин.

Свідок ОСОБА_12 , який пояснив суду,що він є членом громадського формування «Янгол охоронець», яке має за мету боротьбу із розповсюдженням наркотиків. Вказане формування мало спільноту (канал) у мережі «Telegram» у який приходили анонімні повідомлення про здійснення тими чи іншими особами діяльності, пов`язаної із розповсюдженням наркотиків. Зокрема, подібне повідомлення прийшло і щодо ОСОБА_4 . Свідок ОСОБА_13 разом із іншими учасниками громадського формування (ким саме свідок точно не пам`ятає через давність подій) два дні слідкували за ОСОБА_4 та з`ясували, що він проживає на вулиці Тиражній та має парикмахерську, розташовану на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 , а також має у своєму користуванні автомобіль «Volkswagen». Свідок ОСОБА_12 безоплатно слідкував за обвинуваченим та встановив, що останній часто відвідує відділення « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де отримує та відправляє посилки, у яких, на переконання свідка, знаходились наркотичні засоби.

Свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що був понятим під час проведення обшуків у ОСОБА_4 , зокрема, під час обшуку приміщення парикмахерської та домоволодіння. Вказав, що перед початком обшуку на території домоволодіння обвинуваченого вхідні двері у прибудову, де розташовувалась баня були зламані. Свідок підтвердив, що пігулки знайшли працівники поліції у його присутності. На запитання сторони захисту «Чи зважували знайдені пігулки під час обшуку?» свідок відповів, що не пам`ятає цього.

Покази свідка ОСОБА_15 , досліджені судом у порядку, визначеному ст. 615 КПК України. Відповідно до цих показів ОСОБА_15 був понятим під час проведення обшуків у ОСОБА_4 та бачив, як працівники поліції вилучили один пакет із пігулками в приміщенні парикмахерської та ще один у будинку, які він описав та назвав приблизну вагу у 5 кг. Також свідок вказав, що вилучені пігулки та блістери зважували працівники поліції.

Також у судових засіданнях судом безпосередньо досліджені докази сторони обвинувачення, а саме:

протокол обшуку від 26.09.2020 року із додатком, у якому зафіксовано проведення обшуку у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , та в ході якого вилучено зіп-пакет із таблетками білого кольору, 500 зіп-пакетів, квитанції, чорнові записи;

протокол обшуку від 26.09.2020 року із додатком, у якому зафіксовано проведення обшукуу приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , та в ході якого вилучено 3 зіп-пакети з пігулками білого кольору, таблетки UNIFED в кількості 40 конвалют (по 10 таблеток у кожній), таблетки CIRRUSduoв кількості 120 конвалют (по 6 таблеток в кожній) та мобільний телефон IPhone 11;

протокол обшуку від 26.09.2020 року із додатком, у якому зафіксовано проведення обшуку в автомобілі VolkswagenPassat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та в ході якого вилучено грошові кошти загалом у сумі 4900 грн., мобільний телефон мобільний телефон IPhone 8, банківська карта та чеки з Нової пошти;

висновок експерта від 29.09.2020 №7-2791, згідно якого таблетки, вилучені у зіп-пакеті за адресою АДРЕСА_1 , містять у собі прекурсор обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю псевдоефедрин, масою 158,0960 г.;

висновок експерта від 02.10.2020 №7-2792, згідно якого пігулки у трьох полімерних пакетах, вилучених у за адресою: АДРЕСА_3 , містять в своєму складі прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - «Псевдоефедрин», маса якого складає відповідно 187,3 г, 171,6 г, 183, Гг (в перерахунку на основу). Пігулки «Unifed» в кількості 40 конвалют, та пігулки «Cirrus» в кількості 120 конвалют, містять в своєму складі прекурсор, обіг якого! обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - «Псевдоефедрин», загальні маси (відповідно по серіям лікарського засобу), якого склали відповідно 19,2010 г, 18,7431 г, 32,3043 г, 19,7741 г (в перерахунку на основу).

Оцінка наданих суду доказів.

Сторона обвинуваченого кваліфікувала умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 за частиною другою статті 311 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання прекурсорів, вчинене у великих розмірах з метою збуту.

Разом з тим, в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 4 (з наступними змінами і доповненнями) «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» дано визначення дій, які пов`язані з незаконним виробництвом, виготовленням, придбанням, зберіганням тощо наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів.

Зокрема, під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (стаття 307 КК України) потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч Законам України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо) (п.4 Постанови).

Пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 за частиною другою статті 311 КК України не містить жодної інформації щодо факту збуту прекурсорів обвинуваченим жодній особі, тобто таких фактів органом досудового розслідування не встановлено, оперативні закупівлі прекурсорів не проводилися.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , які за їхнім твердженням добровільно слідкували за обвинуваченим, так само не вказали на те, що бачили, як ОСОБА_4 комусь передає прекурсори.

Сам факт періодичного відвідування обвинуваченим свого будинку, перукарні своєї дружини та відділення « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не свідчить про наявність в його діях ознак збуту прекурсорів.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Склад кримінального правопорушення являє собою абстрактну теоретичну конструкцію і включає чотири елементи: два об`єктивних (об`єкт, об`єктивну сторону) і два суб`єктивних (суб`єкт, суб`єктивну сторону). Кожен елемент включає певний набір обов`язкових і факультативних ознак, які дозволяють кваліфікувати діяння як злочин.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого частиною другою статті 311 КК України, характеризується прямим умислом і метою збуту. Про умисел на збут прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість із особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так і інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір, спосіб упакування та розфасовування, поведінка суб`єкта злочину та те, що сама особа наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх.

Прокурор у дебатах вказав також на те, що доказом наявності у ОСОБА_4 умислу на збут прекурсорів є їхня велика кількість у сукупності із тією обставиною, що сам ОСОБА_4 не є наркозалежною особою.

Суд не погоджується із таким твердженням, адже самі по собі прекурсори не призначені для вживання з метою викликати наркотичне сп`яніння чи одурманювання, а лише є сировиною. Проте, використання прекурсорів необов`язково і невиключно пов`язано із виготовленням наркотичних засобів. При цьому, вилучені у обвинуваченого таблетки знаходились або у заводські упаковці, або взагалі без упаковок, тобто жодного спеціального фасування зафіксовано не було.

Частиною третьою статті 370 та частиною першою статті 94 КПК України унормовано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження.

Відповідно до статей 91, 92 КПК України, обов`язок доказування винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Це означає, що суд може постановити обвинувальний вирок лише у разі, якщо надані докази спростовують всі розумні сумніви стосовно винуватості особи. Докази, які не витримують критерію щодо «поза розумним сумнівом» є підставою для виправдувального вироку.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29 червня 1990 року, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Пунктом 21 названої постанови Пленуму також зазначено, що суди мають орієнтуватися на те, що відповідно до вимог КПК «виправдувальний вирок постановляється: за відсутністю події злочину, коли судовим розглядом справи встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачувався підсудний, взагалі не мало місця або відсутній причинний зв`язок між діянням підсудного і шкідливими наслідками, настанням яких обумовлюється злочинність діяння, зокрема, коли шкідливі наслідки настали внаслідок дій особи, якій заподіяно шкоду, або в результаті дії сил природи тощо; за відсутністю в діянні підсудного складу злочину, коли встановлено, що діяння, яке ставилось у вину підсудному, ним вчинено, але кримінальним законом воно не визнається злочинним, зокрема, якщо воно лише формально містить ознаки злочину, але через малозначність не являє суспільної небезпеки; відсутні інші умови, за яких діяння визнається злочинним (повторність діяння, попереднє притягнення до адміністративної відповідальності тощо), діяння вчинено у стані необхідної оборони чи крайньої необхідності; мала місце добровільна відмова від вчинення злочину, а фактично вчинене не містить складу іншого злочину; підсудний не є суб`єктом злочину через відсутність спеціальних ознак, встановлених для суб`єкта даного складу злочину; підсудний не досяг віку, з якого він може нести кримінальну відповідальність; за недоведеністю участі підсудного у вчиненні злочину, коли факт суспільно небезпечного діяння встановлено, але досліджені судом докази виключають або не підтверджують вчинення його підсудним».

Стаття 323 КПК України встановлює, що вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, в їх сукупності, вважає, що пред`явлене обвинувачення не знайшло своє підтвердження в ході судового слідства.

Виходячи з усталеної судової практики, доведення суб`єктивної сторони зазвичай ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності непрямих доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа, тощо, на підставі чого можна зробити висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) таких елементів суб`єктивної сторони злочину, як прямий умисел та корисливий мотив (постанова Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 712/7368/13-к).

З наданої стороною обвинувачення сукупності непрямих доказів не вбачаються прямий умисел в діях обвинуваченого на здійснення збуту прекурсорів.

Відповідно до вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.

Отже, тягар доведення факту вчинення обвинуваченим злочину покладений на сторону обвинувачення і не може перекладатися на захист, що чітко та недвозначно висловлено у низці рішень Європейського Суду з прав людини, зокрема, у рішенні по справі «Капо проти Бельгії» від 13 січня 2005 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Запобіжний захід обвинуваченого ОСОБА_4 на день постановлення вироку не обрано.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Оскільки судом не ухвалюється обвинувальний вирок, суд не вправі стягувати з обвинуваченої здійснені у кримінальному провадженні процесуальні витрати та такі слід віднести на рахунок держави..

Керуючись ст. 368-371, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України, та виправдати його на підставі ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати у справі слід віднести на рахунок держави.

Речові докази: полімерний пакет зі стяжкою №7553879 (на якому мається напис «7-2792 інв. 3120), який переданий на зберігання до Вознесенівського ВП Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, порядковий номер 268 та спецпакет №5272389, який переданий на зберігання до Вознесенівського ВП Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, порядковий номер 268, які містять вилучені пігулки, що містять у своєму складі прекурсори знищити.

Грошові кошти у сумі 4900 (чотири тисячі дев`ятсот) гривень, вилучені у ОСОБА_4 та які передані на зберігання за квитанцією №848, номер книги обліку 279 повернути ОСОБА_4 за належністю.

Скасувати арешт, накладений на нежитлове приміщення АДРЕСА_4 від 08.10.2020 року у справі №335/8313/20.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1