Справа №463/9430/24
Провадження №1-кс/463/7959/24
У Х В А Л А

09 жовтня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львів) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Ільниця Іршавського р-ну Закарпатської обл., українцю, громадянину України, раніше не судимому, військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», зареєстрованому і проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000956 від 19 вересня 2024 року за ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

слідчий за погодженням прокурора звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що громадянин ОСОБА_5 , що призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №83 від 24 березня 2023 року зарахований в списки особового складу, зарахований на всі види забезпечення та призначений на посаду водія 4 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 4 аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 . Будучи військовослужбовцем по мобілізації і проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Однак солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного начальника, в умовах воєнного стану 16 липня 2024 року без поважних причин самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , був відсутній на службі без поважних причин понад три доби та не виконував свої службові обов`язки. 8 жовтня 2024 року ОСОБА_5 прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові та таким чином припинив вчинення кримінального правопорушення. В період часу з 16 липня 2024 року по 8 жовтня 2024 року солдат ОСОБА_5 проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами місця служби приховував. Під час незаконного перебування за межами місця служби солдат ОСОБА_5 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.

Таким чином слідчий вважає, що в діях ОСОБА_5 наявні підстави для обґрунтованої підозри у вчинені останнім злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у зв`язку з чим 8 жовтня 2024 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні такого.

Слідчий клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивує тим, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності. Вказує, що наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема звертає увагу на те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. Також ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування. Окрім того може вчиняти інші кримінальні правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, оскільки самовільно залишив військову частину з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, відтак у випадку не обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній продовжить свою протиправну поведінку та може повторно вчинити самовільне залишення військової частини або дезертирство. Крім цього, враховуючи протиправну поведінку ОСОБА_5 , та його нехтування вимогами Законів України та Статуту Збройних Сил України, останній може схиляти до аналогічної протиправної поведінки також інших військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 . Відтак вказує, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав з мотивів викладених в ньому, пояснення надав аналогічні викладеним в такому, а тому на даному етапі досудового розслідування вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Захисник відносно задоволення клопотання заперечив, вважає, що відсутні ризики визначенні ст. 177 КПК України для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, вказав, що підозрюваний усвідомлює вчинене, не буде переховуватись від органу досудового розслідування, а тому просив у задоволенні клопотання відмовити, оскільки вважає, що підозрюваний не переховувся від органу досудового розслідування, а перебував вдома.

Підозрюваний просив не застосовувати до нього запобіжний захід тримання під вартою та підтримав позицію свого захиснка.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000956 від 19 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

8 жовтня 2024 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

При цьому з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 8 жовтня 2024 року вбачається, що ОСОБА_5 було затримано 8 жовтня 2024 року о 15 год. 00 хв.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення) свідчать: акт службового розслідування від 26 липня 2024 року за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_2 військовослужбовцем ОСОБА_5 , військовий квиток ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 , витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №83 від 24 березня 2023 року, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №59 від 28 лютого 2024 року, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №111 від 16 квітня 2024 року, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №205 від 16 липня 2024 року, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №2721 від 28 липня 2024 року тапротокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 8 жовтня 2024 року.

При цьому згідно з ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Так Указом Президента України №64/20211 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховна Рада України вказаний вище Указ було затверджено.

Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, зокрема востаннє Указом Президента України від 23 липня 2024 року № 469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №3891-IX від 23 липня 2024 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 5 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб і такий продовжує діяти на даний час.

Відтак судовим розглядом втсановлено, що підозрюваний обгрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінаованого його кримінального правопорушення та відподвіно до вимог чинного процесуального законодавства до нього може бути застосовано лише запобіжний захід тримання під вартою.

Проте слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний є учасником бойових дій, що стверджується копією посвідчення серії НОМЕР_4 від 15 листопада 2023 року, ще в 2013 році йому встановлено діагноз змішані специфічні розлади психічного розвитку, помірно виражені, компенсовані, що стверджується копією акту дослідження стану здоров`я від 21 лютого 2013 року, станом на зараз в нього діагностовано органічний розлад особистості, що пов`язано з проходженням військової служби, що стверджується довідкою ВЛК від 8 лютого 2024 року №1208/2, знаходився на стаціонарному лікуванні, що стверджується довідкою Військово-медичного центру Західного регіону від 23 лютого 2024 року №665, від 4 березня 2024 року №518, 20 березня 2024 року в підозрюваного діагностовано помірно виражений змішаний розлад особистості, нестійка компетенція, обмежено придатний до військової служби, непридатний до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах, що стверджується довідкою ВЛК від 20 березня 2024 року №210/3, потребує раціональної пихотерапії та недопущення до несення служби з вогнепальною зброєю, що стверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №2517 від 21 березня 2024 року.

Наведені обставини вчинення кримінального правопорушення та ризики визначенні в ст. 177 КПК України, які відображені в клопотанні про застосування запобіжного заходу, дають підстави слідчому судді застосувати до підозрюваного запобіжний захід, проте дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, дані про його стан здоров`я та обмеження при несенні військової служби, його поведінку в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про неможливість застосувати до підозрюваного запобіжний захід тримання під вартою.

Оскільки чинне законодавство не передбачає можливості для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому слідчий суддя, враховуючи наведені вище обставини, в задоволенні клопотання відмовляє.

Керуючись вимогами статей 176, 177, 178, 183, 186, 196, 197, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

в задоволенні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львів) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1