Справа № 214/6505/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000109 від 05.03.2024 щодо обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полярний Мурманської області, Російська Федерація, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.07.1994 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.117, ч.2 ст.118, ст.42 КК України (редакція 1969 р.) до 5 років позбавлення волі. Звільнився 17.06.1997 умовно-достроково, невідбутий термін покарання 1 рік, 1 міс.19 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 19 лютого 2024 року близько 20-00 годині, перебуваючи біля під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого побутового конфлікту з сусідкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно завдав останній кулаком лівої руки один удар по обличчю, від якого ОСОБА_4 , втратила рівновагу та вдарилась об поручень перила, чим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя та садна правої кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи №269 від 21.02.2024 відносяться за своїм характером до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминучі наслідки.

Умисні дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, за ознаками: умисного легкого тілесного ушкодження.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 про обвинувачення у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, який складений процесуальним керівником прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 , надійшов до суду із заявою обвинуваченого ОСОБА_3 про визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_6 . Зі змісту заяви слідує, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та погодилася із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. Також, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

У відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Частинами 1 та 2 ст.382 КПК України визначено, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта, щодо вчинення кримінального проступку невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок, який повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду, та в якому за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього письмові докази, які, відповідно до положень ст.ст.85, 86 КК України, є належними та допустимими, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин що обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується нейтрально, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, наглядається лікарем-психіатром з 1987 року з приводу: розумової відсталості в ступені помірно вираженої дебільності з порушенням поведінки, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення яке не є тяжким.

Таким чином, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у виді громадських робіт, передбаченими санкцією статті.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України, судом не встановлено.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання судом не встановлено.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Документально підтверджені, судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

ПризначитиОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк двісті годин.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1