печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на наступні обставини.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004 від 12.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

У клопотанні вказано, що 15.08.2024 у вказаному кримінальному провадженні відповідно до ст. ст. 276, 277, 278 КПК України складено та повідомлено письмове повідомлення про підозру: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, а саме участь у носінні, зберіганні, придбанні та збуті вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, вчинених організованою групою.

Клопотання подається з метою забезпечити виконання підозрюваним покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

1. Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що має високий ступінь суспільної небезпеки, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а отже йому загрожує тяжке покарання, у разі визнання винним в інкримінованому злочині.

Підозрюваний ОСОБА_5 документований паспортом громадянина України серія НОМЕР_1 виданий 19.01.2002 Дніпрорудненським МВМ Василівського РВ ГУМВС в Запорізькій обл., що підтверджено особовою карткою з Державної міграційної служби України.

Кількість кримінальних правопорушень щодо незаконного перетину державного кордону України суттєво зросла з початку оголошення загальної мобілізації в Україні в 2022 році. Цей факт є загальновідомим. Спосіб вчинення кримінального правопорушення полягає у незаконному перетинанні кордону поза визначеними межами пунктів пропуску будь - яких осіб. Поряд з цим, ОСОБА_5 являється діючим військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , а тому має право на виїзд за кордон з метою проведення будь-яких військових навчань.

Загалом досудове розслідування як процедура, що пов`язана з притягненням особи до кримінальної відповідальності, не є статичною. Це обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , адже співставлення можливих негативних наслідків у виді переховування в невизначеному майбутньому, із наслідком можливого призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк у найближчій перспективі, робить ризик переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду достатньо високим.

2. Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

ОСОБА_5 будучи у складі організованої групи, зокрема поширював інформацію, щодо можливого збуту, асортименту та наявності зброї; визначав предмет злочину, обумовлювавши його з безпосередніми учасниками організованої групи, встановлював місця та час здійснення протиправної діяльності; розробляв схеми приховування незаконної діяльності від викриття правоохоронними органами; встановлював правила конспірації під час ведення протиправної діяльності, безпосередньо та за участю з іншими учасниками групи здійснював збут незаконно отриманою зброї та боєприпасів.

Перебуваючи на волі підозрюваний може знищити, переховати речі, в тому числі зброю та будь-які інші речові докази, що мають істотне значення для досудового розслідування, оскільки на даний час триває пошук, збір та приєднання до матеріалів кримінального провадження всіх доказів протиправної діяльності.

Крім того, в ході досудового розслідування не встановленні всі місця зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, так звані «схрони», у яких організована група зберігала різні види зброї, що обґрунтовано вказує на наявність ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

3. Ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Досить вірогідним є ризик можливого незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, показання яких свідчать про їх значущість для доведення обставин, що підлягають доказуванню.

Також ризик незаконного впливу на свідків має місце також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від них. Йдеться про те, що на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (статті 224, 352 КПК України). Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно (ч. 1 ст. 23 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК). Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканності показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. У зв`язку з цим зберігається достатня вірогідність впливу підозрюваного ОСОБА_5 на свідків, інших підозрюваних, оскільки, не будучи обмеженим у праві вільно пересуватися підозрюваний ОСОБА_5 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до зміни показань або їх ненадання, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

4. Ризик перешкоджання вчинення кримінального правопорушення (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем та проходячи службу у бойовій бригаді достовірно знає, яким чином можливо приховати свої злочинні дії для уникнення кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У зв`язку з тим, що за діяльність, пов`язану з незаконним поводженням зі зброєю, бойовими припасами, настає кримінальна відповідальність, про що були обізнані всі учасники організованої групи, переслідуючи мету не викриття злочинної діяльності правоохоронними органами, ОСОБА_5 разом з іншими співучасниками злочинної організації при спілкуванні між собою та покупцями використовували умовні назви вогнепальної зброї, бойових припасів, та вибухових пристроїв: «сука», «покемон», «обичний», «железякі», «метал», «ніштяки», «вкусняшки», «цяцка», «маслята», які були доведені, відомі та зрозумілі всім учасникам організованої групи, що підтверджує вчиненню дій що може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Поряд з цим, на даний час перевіряється причетність ОСОБА_5 до вчинення інших злочинів у тому числі, щодо незаконного поводження зі зброєю.

4. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Органом досудового розслідування відповідно й до фактичних обставин встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 ,, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 та має постійний доступ до зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв. Вчиняючи інкриміновані йому кримінальні правопорушення

ОСОБА_5 покращував своє матеріальне становище та отримував від цього доходи.

А тому, у зв`язку із не встановленням всіх можливих місць зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів та осіб які причетні до вчинення злочину, може продовжити здійснення їх збут.

Зазначені обставини в їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що, будучи вільним у праві пересування ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення аналогічним способом, за вчинення яких є підозрюваним у цьому кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор підтримав внесене клопотання, посилаючись, на його обґрунтованість та необхідність у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вказавши на те, що клопотання не містить виклад обставин, які б свідчили про наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України, необґрунтованості пред`явленої підозри, що в сукупності слугує підставами відмови у задоволенні клопотання.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення підозрюваного, його захисника, прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Основні доводи внесеного стороною кримінального провадження клопотання зводяться до наявності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке може бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1(с) статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути конче необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення : «Ladent v. Poland», n. 55660; «Ambruszkiewicz v. Poland», n.n. 29-33661; «Хайредінов проти України», n. 28).

Затримання особи є настільки серйозним запобіжним заходом, що воно є виправданим, лише якщо інші, менш суворі, заходи були розглянуті та визнанні недостатніми для забезпечення захисту індивідуальних або суспільних інтересів, які можуть вимагати затримання відповідної особи. (Рішення : «X. v. Finland», n. 151).

ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Виходячи із правової позиції ЄСПЛ при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи її переконливість. При цьому прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

Між тим, долучені до матеріалів клопотання документи вказують на можливу подію складу інкримінованого злочину, про те вони в собі не містять даних на підтвердження ризиків задекларованих в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, прокурором не наведено обставин та не надано доказів того, що підозрюваний має намір переховуватись від органу досудового розслідування та суду або вчиняє будь-які дії для цього, може впливати на хід кримінального провадження незаконними діями, натомість у судовому засіданні підозрюваний зазначив, що наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду він не має, будь яким чином перешкоджати здійсненню досудового розслідування не буде, а відтак приходжу до висновку, що заявлені ризики стороною обвинувачення не містять доказового обґрунтування.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що виключних обставин для тримання ОСОБА_5 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та в судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати підставами для тримання підозрюваного під вартою.

Враховуючи те, що прокурор не довів суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід, у вигляді особистого зобов`язання.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними, свідками у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними, свідками у даному кримінальному провадженні.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного обов`язків до 13.10.2024 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1