Провадження №: 1-кп/755/1546/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001256 від 30 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Майданецьке Черкаської обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, з середньою освітою, офіційно не працює, раніше не судимого,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

30.08.2024 приблизно о 13 год 15 хв ОСОБА_3 , проходячи повз паркову зону, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , на землі, біля дерева знайшов три пакети з полімерного матеріалу з пазовими застібками, в яких знаходилась речовина рослинного походження.Будучи особою, що періодично вживає наркотичні засоби, ОСОБА_3 припустив, що знайшов чиюсь «закладку - схованку» наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу. В цей час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, для власного вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 підняв із землі знайдені ним три пакети з речовиною рослинного походження,та роздивившись їх, впевнився, що дійсно у даних пакетах міститься наркотичний засіб, обіг якої обмежено - канабіс, тим самим, вчинив безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання без мети збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу.

Продовжуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 помістив незаконно придбані ним три пакети в яких знаходилась речовина рослинного походження, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, до наплічної сумки чорного кольору та став незаконно зберігати його при собі, для власного вживання без мети подальшого збуту. Після чого пішов по особистих справах.

Того ж дня, тобто 30.08.2024 приблизно о 14 год 56 хв, за адресою: АДРЕСА_4 , працівниками поліції виявлено ОСОБА_3 , який повідомив, що зберігає при собі три пакети з полімерного матеріалу з пазовими застібками, в яких знаходиться речовина рослинного походження, що містить в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс. Після цього, на вказане місце за адресою: м. Київ, вул. Івана Миколайчука, 7-А, викликана слідчо-оперативна група Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, для проведення обшуку затриманої особи.

В подальшому, 30.08.2024 в період часу з 15 год 41 хв до 15 год 50 хв, за адресою: м. Київ, Івана Миколайчука, 7-А, дізнавачем відділу дізнання, у присутності двох понятих проведено обшук затриманої особи, під час якого у ОСОБА_3 , в наплічній сумці чорного кольору, котра належить останньому виявлено та вилучено три пакети з полімерного матеріалу з пазовими застібками, в яких знаходилась речовина рослинного походження, що містить в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, загальною масою 5,52 г, який він незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-24/50254-НЗПРАП від 06.09.2024:

1. Надані на дослідження речовини рослинного походження є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

2. Надані на дослідження речовини рослинного походження є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом.

Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину, становить 5,52 г.

Канабіс, згідно зі Списком №1 «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» Таблиці ІІ Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 06.05.2000 №770, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу - канабісу, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 5 грам.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення. Також показав, що він добровільно звернувся до лікувального закладу та проходить курс лікування від наркоманії. Відтак, просив закрити кримінальне провадження стосовно нього та звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки він з метою вилікуватися від наркоманії добровільно звернувся до лікувального закладу.

У судовому засіданні прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК Україниу підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК Україникримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з наданих суду обвинуваченим ОСОБА_3 документів, а саме: довідки ТОВ «Клініка імені ОСОБА_5 » від 25.09.2024 № 664, ОСОБА_3 звернувся добровільно для проходження курсу лікування від наркотичної залежності в Медичний центр ТОВ «Клініка імені ОСОБА_5 » та розпочав курс добровільного лікування за індивідуальною програмою, отримує специфічну медикаментозну та психокорекційну допомогу, лікарські призначення виконує вірно.

Також у судовому засіданні достовірно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 добровільно звернувся до лікувального закладу та проходить курс лікування, оскільки дійсно відчуває залежність від наркотичних засобів.

Оскільки визначені кримінальним законом умови виконано та їх правдивість ні в кого з учасників процесу не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження стосовно нього та звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б перешкоджали суду прийняти процесуальне рішення за заявленим обвинуваченим клопотанням не встановлено.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Питання процесуальних витрат урегульовано відповідно до положень Глава 8. Процесуальні витрати КПК України, шляхом їх стягнення з обвинуваченого, у т.ч. з урахуванням того, що Велика Палата Верховного Суду (постанова від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17), зробила висновок про те, що КПК не обмежує процесуальної форми вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком та зазначила, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З наведеного видно, що своїм рішенням Велика Палата Верховного Суду вказала про необхідність вирішення судом питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Однак цей висновок не містить орієнтирів стосовно того, в яких випадках і які саме процесуальні витрати стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито, або з держави.

Проте, в цьому аспекті слід вказати, що Верховний Суд у постанові від 01 лютого 2024 року в справі № 930/497/23 зауважив, що, згідно з ч. 1 ст. 126 КПК, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Отже, закриття кримінального провадження стосовно особи на нереабілітуючих підставах і застосування більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє від сплати процесуальних витрат.

Згідно зі ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ВС забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи в такий спосіб судову практику на однакове застосування норм права (див. п. 28 постанови ВС від 25 травня 2023 року в справі №457/885/22).

Відповідно до ч. 6 ст. 13 зазначеного Закону висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. В ухвалі ВП ВС від 25 травня 2023 року в справі №722/594/22 Велика Палата наголосила, що висновок щодо застосування норми права - це не завжди чітко сформульований висновок у судовому рішенні Касаційного кримінального суду у формі постанови, у тому числі із заголовком «Висновок», це також правове обґрунтування одного чи кількох доводів касаційної скарги сторони кримінального провадження, викладене в судовому рішенні як у формі постанови, так і ухвали, за змістом якого цілком зрозумілою є правова позиція щодо застосування конкретної норми матеріального чи процесуального права.

Як наслідок, такі витрати в цій справі слід стягнути з особи, провадження щодо якої закрито.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 44, ч. 4 ст. 309 КК України, ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 285, 286, 369-372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001256 від 30 серпня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - закрити.

Речові докази у кримінальному провадженні: оптичний носій інформації (DVD-R диск «hp» 4.7 gb.120 min), який упакований до білого конверту - залишити при матеріалах кримінального провадження; три зіп-пакети із полімерного матеріалу з пазовими замками, всередині яких знаходиться речовина рослинного походження, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс масою 5,52 г (після проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів поміщено до полімерного пакету КНДЕКЦ № 0003949), яку передано в камеру схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 022619) - знищити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 2 271 грн 84 коп. за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-24/50254-НЗПРАП від 06 вересня 2024 року.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1