УХВАЛА

Іменем України

15.08.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні внесене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0001478, зареєстрованого 17.09.2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 319 КК України, клопотання про арешт майна та додані до клопотання матеріали,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся із указаним клопотанням, в якому послався на те, що у провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001478 від 17.09.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 319 КК України. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Житомирської окружної прокуратури.

За словами прокурора, 28.11.2023 до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області надійшов рапорт старшого оперуповноваженого УБН ГУНП в Житомирській області щодо виявлення факту незаконної видачі рецептів на право придбання наркотичних засобів на території м. Житомир.

В ході проведення санкціонованого обшуку в період часу з 09 год. 39 хв. 23.07.2024 по 14 год. 26 хв. 26.07.2024 за адресою м. Житомир, вул. Київська, 59, в приміщені ФІЛІЇ «2» ТОВ «ЕН-МЕД24» було виявлено та вилучено наступне:

- 1 тест-смужка для виявлення метадону в сечі з № НОМЕР_1 ;

- 1 тест-смужка для виявлення бупренофріну № W01321102;

- 1 комбінований тест на наркотики № 10;

- жорсткий диск 256 GB №49;

- рецепт №0024286;

- рецепт № 0020436;

- копії медичних карт амбулаторних хворих у кількості 156 штук.

Дані речі опечатано згідно норм та правил пакування речових доказів та вилучено до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

26.07.2024 року постановою слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області вищевказані речі було визнано речовими доказами по кримінальному провадженні.

Посилаючись на положення ст. 170 КПК України, завдання арешту майна, необхідність збереження вказаних речових доказів, що можуть бути знаряддям вчинення злочину прокурор просить накласти арешт на 1 тест-смужку для виявлення метадону в сечі з № НОМЕР_1 , 1 тест-смужку для виявлення бупренофріну № W01321102, 1 комбінований тест на наркотики № НОМЕР_2 , жорсткий диск 256 GB №49, рецепт №0024286, рецепт № 0020436, котрі належать ФІЛІЇ «2» ТОВ «ЕН-МЕД24», керівником якої є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також позбавити їх володільця права відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити. Пояснив, що на даний час перевіряється законність роботи лікарів та інформація, котра міститься на жорсткому диску, має доказове значення. Із вилученим диском будуть проводитись необхідні слідчі процесуальні дії, копіюватись інформація, здійснюватиметься її аналіз, а по смужкам планується проведення експертизи. Прокурор зауважив, що кваліфікований електронний підпис у лікаря не вилучався, картки хворих залишились у лікарні і вилучення жорсткого диску не може вплинути на роботу ТОВ «ЕН-МЕД24». Диск був вилучений, так як на момент обшуку не було можливості залучення спеціаліста для копіювання інформації з жорсткого диску.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання та просив повернути вилучене майно. Зазначив, що ч ерез неповернення жорсткого диску зупинилась діяльність медичного закладу. Звертав увагу, що слідчий суддя не давав дозвіл на вилучення жорсткого диску. Просив відмовити у задоволенні клопотання і.

Заслухавши пояснення прокурора та представника власника майна, вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається із витягу з кримінального провадження №0001478 від 17.09.2023, Житомирським РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування за фактами збуту наркотичних речовин у місця позбавлення волі та незаконної видачі рецептів на право придбання наркотичних засобів на території м. Житомира, із правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 307 КК України, ч. 1 ст. 319 КК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 16.07.2024 року надано дозвіл на проведення обшуку у приміщенні ФІЛІЇ «2» ТОВ «ЕН-МЕД24», що знаходиться у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукування та вилучення речей, а саме: копій медичних карток, медичних документів пацієнтів клініки, копій медичних рецептів, записів, що можуть міститися в зошитах, записниках, блокнотах, окремих аркушах паперу, а так само на комп`ютерах, ноутбуках, планшетах та оптичних дисках (з можливістю копіювання їх на флеш-носії) щодо придбання наркотичних засобів на території міста Житомира.

Постановою слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 від 26.07.2024 року вилучені в ході проведення 23.07.2024 року обшуку 1 тест-смужка для виявлення метадону в сечі з № W015401001, 1 тест-смужка для виявлення бупренофріну № W01321102, 1 комбінований тест на наркотики № 10, жорсткий диск 256 GB №49, рецепт №0024286, рецепт № 0020436 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Статтею 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких належить арешт, не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що, зокрема, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, котрими положення статті 98 КПК України називають матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У контексті посилання представника власника майна на ту обставину, що слідчому не був наданий дозвіл безпосередньо на вилучення жорсткого диску слідчий суддя вважає за можливе вказати, що кримінальне процесуальне законодавство надає можливість слідчому вилучити такі речі або документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку. У такому випадку вилучене майно матиме статус тимчасово вилученого (ч. 7 ст. 237 КПК України). При цьому, здійснення на місці проведення обшуку пошуку, виявлення та фіксації комп`ютерних даних, що містяться на окремих частинах комп`ютерної системи є правом, а не обов`язком прокурора, слідчого відповідно до приписів частини шостої статті 236 КПК України.

Статтею 167 КПК України надано визначення тимчасово вилученого майна, що полягає у фактичному позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У випадку забезпечення збереження речових доказів, арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речового доказу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Встановлені в ході судового розгляду клопотання обставини свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що вилучені за результатом обшуку тест-смужки, рецепти, тест на наркотики та жорсткий диск відповідають критеріям речових доказів, а тому зважаючи на такі обставини, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, завдання та мету арешту майна, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання підлягають задоволенню.

Слідчим суддею звернуто увагу, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001478 здійснюється, серед іншого, за фактами незаконної видачі рецептів на право придбання наркотичних засобів на території м. Житомира, котрі є електронними, що у даному випадку обґрунтовує необхідність накладення арешту на жорсткий диск.

У відповідності із ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

На переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування наразі виправдовують відповідний ступінь втручання у право власності та накладення арешту на майно на даному етапі досудового розслідування є розумним та співрозмірним завданню кримінального провадження. При цьому, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За сталою судовою практикою Європейського суду з прав людини при вирішенні питання щодо законності й обґрунтованості арешту майна та відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Таким чином, втручання держави у право володіння майном у даному конкретному випадку є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК України, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції. У свою чергу, власник (володілець) майна у подальшому не позбавлені права звернутись до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково у разі доведення, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Окремо слідчий суддя зважує на те, що в ході судового розгляду клопотання про арешт майна слідчому судді не надано доказів зупинення або надмірного обмеження підприємницької діяльності ФІЛІЇ «2» ТОВ «ЕН-МЕД24». Також слідчий суддею не здобуто доказів порушення прокурором строків звернення із клопотанням про арешт майна після його повернення для усунення недоліків в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 172 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучені в ході проведення обшуку в період часу з 09 год. 39 хв. 23.07.2024 по 14 год. 26 хв. 26.07.2024 за адресою м. Житомир, вул. Київська, 59 у приміщенні Філії «2» ТОВ «ЕН-МЕД24» одну тест-смужку для виявлення метадону в сечі з № W015401001, одну тест-смужку для виявлення бупренофріну № W01321102, один комбінований тест на наркотики № 10, жорсткий диск 256 GB №49, рецепт №0024286, рецепт № 0020436, а також тимчасово позбавити їх власника Філію «2» ТОВ «ЕН-МЕД24» та володільців можливості розпоряджатися й використовувати вищевказане майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1