УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000174 від 11.02.2023 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, студента 1 курсу ОНУ ім. І.І. Мечнікова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000174 від 11.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306, ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до положень статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У відповідності до вимог ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 у порушення вищевказаних вимог законодавства, невстановлений в ході досудового розслідування час вступив з ОСОБА_7 в злочинну змову, спрямовану на отримання незаконного прибутку та особистого збагачення у протиправний спосіб, шляхом незаконного придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини, особам схильним до її вживання, за наступних обставин.

Установлено, що приблизно на початку лютого 2023 року (більш точну дату та час встановити не надалось можливим), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (обвинувальний акт відносно якого перебуває на розгляді у суді за ч. 3 ст. 307 КК України) перебуваючи за кордоном, з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, шляхом вчинення корисливих умисних злочинів, спрямованих на незаконне придбання, пересилання, зберігання з метою збуту, а також збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено -PVP, розробив план злочинної діяльності для вчинення особливо тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотиків на території міста Одеси та інших регіонів України.

Усвідомлюючи, що реалізація злочинного плану, потребує залучення інших осіб, ОСОБА_8 створив і очолив на території м. Одеси організовану групу з розподілом ролей та функцій кожного з її учасників, об`єднавши їх єдиною метою, і в різний проміжок часу, протягом червня-грудня 2023 року, залучив в якості співучасників ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

З метою реалізації злочинного плану ОСОБА_8 , використовуючи мобільний додаток миттєвого обміну текстових та мультимедійних повідомлень - «Телеграм», створив аккаунт під логіном «ІНФОРМАЦІЯ_3», в якому розміщував інформацію про збут наркотиків (ціни, асортимент), умови оплати за придбання наркотиків шляхом переказу на банківські рахунки та електронні гаманці зареєстровані на платформі сервісу обміну криптовалют «KUNA.io » та «KUNA FAMILY» та умови отримання психотропної речовини через поштові відділення та поштомати ТОВ «Нова Пошта», таким чином визначив спосіб вчинення збуту наркотиків шляхом проведення безконтактних замовлень.

Так, замовлення покупцями психотропної речовини PVP, здійснювались шляхом прийняття ОСОБА_8 СМС-повідомлення в чаті мобільного додатку миттєвого обміну текстових та мультимедійних повідомлень - «Телеграм», в якому покупці проходили ідентифікацію, обирали товари, отримували реквізити на оплату та вказували необхідні відомості для здійснення відправки, після прийняття замовлення ОСОБА_8 формував на сайті ТОВ «Нова Пошта» товарно-транспортні накладні (далі ТТН), вказуючи дані відправника та отримувача, які не відповідають дійсності. Після того, як посилка прибувала до вказаного покупцем відділення, ОСОБА_8 у застосунку ТОВ «Нова пошта» вказував у розділі довірена особа справжній телефон покупця, що надавало змогу останньому забрати свою посилку з психотропною речовиною.

Придбання особливо небезпечної психотропної речовини обіг якої заборонено - PVP здійснювалось ОСОБА_8 при невстановлених обставинах у невстановлених осіб, які за його дорученням направляли її у великих розмірах ОСОБА_11 , яка діючи на виконання визначеної її функції - зберігала PVP за місцем свого проживання, перепаковувала на менші частини та на дрібні дози по 0,25 г, 0,5 г, 1,0 г, які пересилала через ТОВ «Нова Пошта» невстановленим особам та ОСОБА_7 , який розфасував PVP у поштові конверти та роздрукувавши ТТН, передавав їх ОСОБА_10 для безпосереднього доставлення у відділення ТОВ «Нова Пошта» і відправки покупцю, або відправляв самостійно. Грошову винагороду ОСОБА_8 виплачував ОСОБА_9 та ОСОБА_7 шляхом переказу на карткові рахунки та електронні гаманці, а також через ОСОБА_7 передавав ОСОБА_10 .

Згідно злочинного плану і розподілу ролей між членами групи, кожний з її учасників виконував відведені йому функції, а саме:

ОСОБА_7 , будучи членом організованої групи, згідно розробленого плану та відведеної йому ролі виконавця, придбав, зберігав, перевозив та пересилав з метою збуту, а також збував, психотропну речовину через сервіси ТОВ «Нова пошта», придбав знаряддя для вчинення злочину (електронні ваги, полімерні пакети, конверти, сім-карти операторів мобільного зв`язку тощо), фасував психотропні речовини, передавав вказівки ОСОБА_8 іншому виконавцю ОСОБА_10 щодо місця відправок, забезпечував ОСОБА_10 розфасованою психотропною речовиною та відповідними ТТН, як член організованої групи отримував грошові кошти, які надходили від незаконного збуту психотропних речовин, в частині визначеної організатором, як для себе так і для виплати іншим членам групи.

У подальшому ОСОБА_7 , будучи членом організованої групи, переслідуючи мету швидкого збагачення та незаконного отримання прибутків, з метою приховання та полегшення своєї злочинної діяльності, вирішив підшукати осіб для спільного зайняття злочинною діяльністю, пов`язаною з незаконним обігом особливо небезпечних психотропних речовин на території м. Одеси.

Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 у листопаді 2023 року, точний час досудовим розслідування не встановлено, залучив ОСОБА_4 до своєї протиправної діяльності, якому роз`яснив, що його функція буде полягати у здійсненні доставки у відділення ТОВ «Нова Пошта»запакованих конвертів з наклеєними ТТН з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP для відправки покупцям, за що останній отримуватиме грошову винагороду у сумі 1000 гривень.

ОСОБА_4 не будучи обізнаним про діяльність злочинної групи та її учасників, бажаючи отримувати власну матеріальну вигоду, керуючись корисливим мотивом, прийняв пропозицію ОСОБА_7 на участь у спільній злочинній діяльності направленій на незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини обіг якої заборонено - PVP.

Так, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, групою осіб, відповідно до розробленого плану щодо подальшого незаконного збуту психотропної речовини через мобільний додаток миттєвого обміну текстових та мультимедійних повідомлень - «Телеграм», на аккаунті під логіном «ІНФОРМАЦІЯ_3», отримавши замовлення від покупців на особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, шляхом прийняття СМС-повідомлення в чаті мобільного додатку «Телеграм», наприкінці листопада 2023 року, більш точний час не встановлено, при невстановлених обставинах, забезпечив членів зазначеної злочинної групи, невстановленою кількістю особливо небезпечної психотропної речовини обіг якої заборонено - PVP, яку за його дорученням отримав ОСОБА_7 з метою подальшого збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, ОСОБА_7 у невстановлений час та у невстановленому місці передав заздалегідь підготовленні конверти з особливо небезпечною психотропною речовиною обіг якої заборонено - PVP ОСОБА_4 для безпосереднього доставлення у відділення ТОВ «Нова Пошта» і відправки покупцям.

ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи кримінальну караність своєї злочинної діяльності у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, маючи прямий умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено - PVP, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, за невстановлених обставин, у невстановлений день та час, але не пізніше 12.13 год. 26.11.2023 отримав від ОСОБА_7 невстановлену кількість конвертів з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, з метою її подальшого збуту іншим особам.

Продовжуючи вчиняти дії спрямовані на доведення спільного умислу до кінця, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , 26.11.2023, зберігаючи при собі поштові конверти з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, з метою її подальшого незаконного збуту прибув до відділення № 8 ТОВ «Нова пошта», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Цветаєва, буд. № 3/5, де в той же день о 12.13 год. здійснив збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, шляхом відправлення посилки на дані отримувача, які не відповідають дійсності на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 до відділення № 103 ТОВ «Нова Пошта», що знаходиться за адресою: Одеська область, с. Лиманка, ж/м Радужний, буд. №16/4 (ТТН № 7952, вага 0,1 кг).

Далі, 28.11.2023 в період часу з 15.01 год. до 15.12 год. в ході проведення огляду місця події біля відділення № 103 ТОВ «Нова пошта» за адресою: Одеська область, с. Лиманка, ж/м Радужний, буд. №16/4 ОСОБА_12 видала працівникам поліції посилку у вигляді паперового конверту з наклеєною ТТН № 7952, при розпакуванні даного паперового конверту виявлено та вилучено полімерний пакет із речовиною бежевого кольору .

Згідно висновку експерта № СЕ-19/116-23/21881-НЗПРАП від 11.12.2023 надана на експертизу порошкоподібна речовина бежевого кольору масою 0,912 г у пакеті містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1 -феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), кількісний вміст якої становить 0,288 г.

Крім того, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, групою осіб, відповідно до розробленого плану щодо подальшого незаконного збуту психотропної речовини через мобільний додаток миттєвого обміну текстових та мультимедійних повідомлень - «Телеграм», на аккаунті під логіном «ІНФОРМАЦІЯ_3», отримавши замовлення від покупців на особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, шляхом прийняття СМС-повідомлення в чаті мобільного додатку «Телеграм», на початку грудня 2023 року, більш точний час не встановлено, при невстановлених обставинах, забезпечив членів зазначеної злочинної групи, невстановленою кількістю особливо небезпечної психотропної речовини обіг якої заборонено - PVP, яку за його дорученням отримав ОСОБА_7 з метою подальшого збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, ОСОБА_7 у невстановлений час та у невстановленому місці передав заздалегідь підготовленні конверти з особливо небезпечною психотропною речовиною обіг якої заборонено - PVP ОСОБА_4 для безпосереднього доставлення у відділення ТОВ «Нова Пошта» і відправки покупцям.

ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи кримінальну караність своєї злочинної діяльності у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, маючи прямий умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено - PVP, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, за невстановлених обставин, у невстановлений день та час, але не пізніше 12.59 год. 02.12.2023 отримав від ОСОБА_7 невстановлену кількість конвертів з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, з метою її подальшого збуту іншим особам.

Продовжуючи вчиняти дії спрямовані на доведення спільного умислу до кінця, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , 02.12.2023, зберігаючи при собі поштові конверти з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, з метою її подальшого незаконного збуту прибув до відділення № 136 ТОВ «Нова пошта», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, буд. № 74, де в той же день о 13.00 год. здійснив збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, шляхом відправлення посилки на дані отримувача, які не відповідають дійсності на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 до відділення № 14 ТОВ «Нова Пошта», що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, буд. № 71 (ТТН № 4444, вага 0,1 кг).

Далі, 05.12.2023 в період часу з 17.56 год. до 18.09 год. в ході проведення огляду місця події біля відділення № 14 ТОВ «Нова пошта» за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, буд. № 71 ОСОБА_12 видала працівникам поліції посилку у вигляді паперового конверту з наклеєною ТТН № 4444, при розпакуванні даного паперового конверту виявлено та вилучено полімерний пакет із речовиною бежевого кольору .

Згідно висновку експерта № СЕ-19/116-23/22102-НЗПРАП від 14.12.2023 надана на експертизу порошкоподібна речовина бежевого кольору масою 0,975 г у пакеті містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1 -феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), кількісний вміст якої становить 0,272 г.

За викладених обставин, 27.08.2024 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених:

- ч. 2 ст. 307 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинені за попередньою змовою групою осіб;

-ч. 2 ст. 307 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненні повторно, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому тяжких злочинів, в цілях запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні:

-прокурор оголосив клопотання та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, посилаючись на систематичність злочинної діяльності підозрюваного та його майновий стан.;

-захисник підозрюваного просила відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, ОСОБА_4 свою вину визнає у повному обсязі та повідмоляє, що підзахисний винив злочин ненавмисно. Адвокат ОСОБА_5 звернула увагу, що ОСОБА_4 має на утриманні бабусю похилого віку. Захисник прсоила застсоувати відносно підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а у разі задоволення клопотання сторонни обвинувачення у якості альтернативного запобіжного заходу застосувати розмір застави, що становить 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

-підозрюваний з підозрою згоден, просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали додані в його обґрунтування, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 27.08.2024 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, стороною обвинувачення обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується: протоколом огляду місця події від 28.11.2023, під час якого вилучено паперовий конверт в якому містився зіп-пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною, який відправлено ОСОБА_4 ; висновком експерта № СЕ-19/116-23/21881-НЗПРАП від 11.12.2023 за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, відповідно до якого надана на експертизу порошкоподібна речовина містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP; протоколом огляду відеозапису з камер відеоспостереження ТОВ «Нова Пошта», під час якого зафіксовано як ОСОБА_4 здійснює відправлення; протоколом огляду місця події від 05.12.2023, під час якого вилучено паперовий конверт в якому містився зіп-пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною, який відправлено ОСОБА_4 ; висновком експерта № № СЕ-19/116-23/22102-НЗПРАП від 14.12.2023 за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, відповідно до якого надана на експертизу порошкоподібна речовина містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP; протоколом огляду відеозапису з камер відеоспостереження ТОВ «Нова Пошта», під час якого зафіксовано як ОСОБА_4 здійснює відправлення; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 , який надає свідчення, що особисто передавав ОСОБА_4 паперові конверти з PVP для здійснення відправки; протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії від 23.01.2024, передбаченої ст. 263 КПК України - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, під час якого зафіксовані розмови ОСОБА_4 з ОСОБА_7 про здійснення збуту PVP.

На підставі зазначеного, слідчий суддя суд вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Одночасно, слідчий суддя акцентує увагу сторони захисту на тому, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним злочинів.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Обставини, які підтверджують ризик передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності.

Даний ризик суд вважає мало вірогідним, з огляду на стійкі соціальні зв`язки, підозрюваний має на утриманні бабусю похилого віку. Але з огляду на те, що підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, втеча підозрюваного зашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому розслідуванню всіх обставин кримінального провадження та подальшому судовому розгляді згідно розумних строків КПК.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії мало, але вірогідними. Співставлення можливих негативних для підозрюваної наслідків переховування у вигляді ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після затримання, із засудженням до можливого покарання у вигляді позбавлення волі у найближчій перспективі, з урахуванням встановлених на даному етапі обставин вчинення протиправних дій, доводять, що цей ризик має місце, проте не достатньо висок. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається обґрунтованим.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у їх вчиненні, слідчий суддя вважає доведеним стороною обвинувачення існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя враховує, і те, що Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан. Відповідно до п. 8 роз`яснень, наданих Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію. Тому слідчий суддя, вважає, що тяжкість обвинувачення, хоча й не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати.

При встановленні даного ризику слідчий суддя враховує характер та спосіб вчинення злочинів, який вказує на те, що до вчинення злочинів імовірно причетні інші особи, що залучали до схеми інших осіб, яких використовували в послідуючому з метою збуту наркотичних засобів.

Слідчий суддя також погоджується з доводами клопотання, що існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_4 на підозрюваного ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може на нього впливати з метою схилення їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, адже підозрбваний ОСОБА_7 безпосередньо судом допитаний не був, а показання, що надаються на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України. Водноас, наразі обгрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у тому чсилі підтверджується позами, наданими підозрюваним ОСОБА_7 .

Сторона обвинувачення у клопотанні посилається також на існування в рамках кримінального провадження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Разом з цим, слідчий суддя вважає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження в ході розгляду клопотання з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та наразі органом досудового розслідування не доведено систематичність вчинення злочинів підозрюваним, а наразі лише перевіряється причетність останнього до вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував «порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою», у зв`язку із чим слідчий суддя вважає за необхідне розглянути можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе унеможливити ухилення підозрюваного від органу досудового слідства, суду, а запобіжні заходи у вигляді особистої поруки та особистого зобов`язання є недоцільними, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики.

При застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею також враховано вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних та сімейних зв`язків (має на утриманні бабусю похилого віку та є студентом першого курсу університету), а також інші обставини, які характеризують його особу та спосіб життя.

Характеризуючі дані підозрюваного ОСОБА_4 не переважають можливих ризиків неправомірної його поведінки.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваному можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_4 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останньою відповідного розміру застави.

Так, з положень ч. 3 ст. 183 КПК України, вбачається, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину (до даної категорії належить підозрюваний ОСОБА_4 складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з цим, відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 188 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Прокурор просив визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 гривень, посилаючись на те, що в ході досудового розслідування встановлено обставини, які можуть свідчити про систематичне вчинення підозрюваною аналогічних кримінальних правопорушень упродовж тривалого часу.

Наведене, на думку сторони обвинувачення, свідчить про те, що максимальний розмір застави, визначений КПК України для тяжких злочинів не здатний забезпечити покладених на підозрюваного обов`язків.

Так, імовірне вчинення ОСОБА_4 злочину з корисливих мотивів, пов`язані з збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, саме під час дії режиму воєнного стану в державі, за обставин, як вони викладені у повідомленні про підозру, слідчий суддя вважає виключним випадком, що свідчить про те, що визначений ст. 182 КПК України максимальний розмір застави щодо особи, підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Вирішуючи дане питання, слідчий суддя звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, яке має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Проте, слідчий суддя вважає, що застава у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 гривень, яку просить визначити підозрюваному ОСОБА_4 строна обвинувачення є недостатньо обґрунтованою.

Слідчий суддя при визначенні розміру застави, приймає до уваги не лише на обсяг повідомленої підозри, а й на кількість вилученого наркотичного засобу, спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має підвищену суспільну небезпечність, що порушує встановлений законодавством порядок обігу наркотичних засобів, внаслідок якого задовольняється незаконний попит на наркотики.

Крім того, слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення «Гафа проти Мальти»).

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Між тим, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи викладене, слідчим суддею враховано і обставини вчинення кримінального правопорушення, майновий стан, роль підозрюваного у вчиненні злочину, характер злочину, який посягає проти здоров`я населення, а саме у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, спосіб вчинення, а тому на підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що застава має бути визначена у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, оскільки визначення застави саме в такому розмірі буде пропорційно помірною для підозрюваного та може гарантувати належну процесуальну поведінку останнього та виконання ним покладених на нього обов`язків, також враховуючи вагомість ризиків, перндбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, необхідно покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками та учасниками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що у судовому засіданні не було встановлено обставин, які б свідчили, що підозрюваний ОСОБА_4 , за станом здоров`я не може утримуватися в умовах слідчого ізолятора.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.07.2024 строк досудового розслідування ознаеного кримінального првадження було продовжено до шести місяців та спливає 12.09.2024.

З урахуванням чого, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , у межах строку досудового розслідування, а саме до 12.09.2024.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000174 від 11.02.2023 відносно ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 12.09.2024, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 ,обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Роз`яснити підозрюваній, що підозрювана або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок НОМЕР_5 , код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м. Київ, МФО - 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 12.09.2024, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками та учасниками у даному кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1