Провадження № 1-кп/991/139/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 жовтня 2024 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000434 від 26.06.2017, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вищого антикорупційного суду на стадії судового розгляду перебуває зазначене кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_6 27.09.2023 подав через канцелярію суду заяву про відвід прокурора ОСОБА_8 (№ 1/2-В-АН) на підставі п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України у зв`язку з тим, що існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в її неупередженості. 29.09.2024 він надіслав суду доповнення № 1/3-В-АН до вказаної заяви.

Відвід, з урахуванням доповнень, мотивований посиланням на такі обставини:

1) прокурор САП ОСОБА_8 постановою про зміну групи прокурорів від 01.06.2022 була визначена старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000434 від 26.06.2017 та їй було доручено керувати діями інших прокурорів.

Під час виконання вимог ст. 290 КПК України (із 20.03.2018) у матеріалах кримінального провадження № 0000434 були відсутні постанови про визначення слідчої групи та старшого слідчої групи від 31.08.2017 та постанови про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 01.09.2017, які нібито винесені в межах кримінального провадження № 0000582 від 31.08.2017. Ці постанови суду 04.11.2022 надала прокурор ОСОБА_8 . Водночас у реєстрі матеріалів досудового розслідування, доданих до обвинувального акта, не зазначені вказані постанови від 31.08.2017 та від 01.09.2017, а прокурори ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у судових засіданнях ВАКС повідомили, що їхні повноваження як прокурорів підтверджує постанова про визначення групи прокурорів від 29.06.2017 у кримінальному провадженні № 0000434 (перший також повідомив, що постанова про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000582 не виносилась).

У зв`язку із цими обставинами обвинувачений вважає, що під час досудового розслідування не виносилися постанови від 31.08.2017 та від 01.09.2017, які суду надала прокурор ОСОБА_8 та є підробленими; перша з них не відповідає вимогам Інструкції з діловодства Національному антикорупційному бюро України від 18.05.2017 № 115-О, а друга - вимогам Інструкції з діловодства в органах прокуратури України від 24.02.2016 № 103, до цих постанов відсутні документи про їх направлення, відповідно, до НАБУ та до Генеральної прокуратури (САП), також, на його думку, постанови надруковані на свіжому папері, зі шрифтом, який не використовувався у 2017 році під час виготовлення процесуальних документів у межах кримінальних проваджень № 0000434 та № 0000582;

2) у судовому засіданні 18.02.2022 здійснення допиту ОСОБА_11 як свідка не було закінчене, суд оголосив перерву у проведенні допиту свідка до 10:00 06.03.2022. У межах цього кримінального провадження прокурор ОСОБА_8 не забезпечила явку у судове засідання ОСОБА_11 , яка була головним свідком, для її перехресного допиту стороною захисту, у зв`язку з чим було порушено рівність та змагальність сторін у кримінальному провадженні, обвинувачений був позбавлений права задати питання свідку, які мають значення для з`ясування обставин та фактів для повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи судом.

Суд створив для сторони обвинувачення необхідні умови для реалізації її процесуальних прав, зокрема в період з 18.02.2022 по 10.03.2023 надавав можливість стороні обвинувачення забезпечити явку в судове засідання свідка ОСОБА_11 для її допиту судом та проведення перехресного допиту стороною захисту. Питання про проведення допиту свідка ОСОБА_11 з`ясовувалося після 18.02.2022 у судових засіданнях 27.05.2022, 09.09.2022, 04.11.2022, 21.11.2022, 16.12.2022, 10.02.2023, 06.03.2023 і 10.03.2023.

На думку обвинуваченого ОСОБА_6 , порушення права сторони захисту на перехресний допит свідка ОСОБА_11 робить для суду неможливим повно та всебічно дослідити усі докази, надати їм оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності та їх сукупності з точки зору достатності і взаємозв`язку, що може стати підставою для висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_6 ;

3) прокурор ОСОБА_8 надала суду і стороні захисту неправдиву інформацію про здоров`я свідка ОСОБА_11 і про можливість проведення її допиту в судовому засіданні. Так, у судовому засіданні у ВАКС 06.03.2023 захисник ОСОБА_7 просив суд, щоб прокурор ОСОБА_8 уточнила стан здоров`я ОСОБА_11 та надала суду підтверджуючі документи щодо можливості проведення допиту останньої в якості свідка, у зв`язку з тим, що ОСОБА_11 вже чотири місяці перебуває на стаціонарному лікуванні. У судовому засіданні 10.03.2023 прокурор ОСОБА_8 на запитання головуючого про стан здоров`я ОСОБА_11 відповіла, що стан ОСОБА_11 не покращився з минулого засідання, коли її викликали, і вважає, що її неможливо допитати. Проте ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується актовим записом про смерть № 3041 від ІНФОРМАЦІЯ_2, який надав суду прокурор ОСОБА_12 в судовому засіданні 24.07.2024. Повідомлення прокурором у суді неправдивої інформації обвинувачений вважає таким, що не сумісне з присягою прокурора, завданнями і засадами кримінального провадження;

4) слідчим Державного бюро розслідувань на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 01.12.2022 внесені до ЄРДР за № 0001781, № 0001782, № 0001783 від 21.12.2022 відомості за заявою ОСОБА_6 від 07.11.2022 № 1/1-434-ВАКС про вчинення кримінального правопорушення прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_8 , відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 367 КК України. Досудове розслідування проводить ГСУ Державного бюро розслідування.

Обвинувачений ОСОБА_6 на підставі наведених доводів вважає, що прокурор ОСОБА_8 надала суду і стороні захисту неправдиву інформацію, використала завідомо підроблений документ та її дії мають ознаки вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 та ч. 2 ст. 366 КК України, щодо яких відомості внесені до ЄРДР. Тому дії прокурора ОСОБА_8 є такими, що викликають сумнів у її неупередженості в цьому кримінальному проваджені, підтверджують, що вона є упередженою та заінтересованою у не проведенні повного, об`єктивного та всебічного судового розгляду, що унеможливлює у подальшому її участь як прокурора.

На підтвердження наведених у заяві та доповненнях до неї обставин обвинувачений додав копії ряду документів.

Позиції учасників судового провадження

Обвинувачений ОСОБА_6 і його захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримали подану заяву із доповненнями і просили відвести прокурора ОСОБА_8 від участі в цьому кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_5 заперечив проти задоволення заявленого прокурору ОСОБА_8 відводу, пославшись на те, що наведені стороною захисту обставини не свідчать про упередженість чи необ`єктивність прокурора та не можуть бути підставою для її усунення від участі у цьому кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_8 у судовому засіданні не брала участі, однак надіслала свої письмові пояснення від 31.07.2024 і від 02.10.2024 з приводу заявленого їй відводу і поданих доповнень до нього, у яких просила відмовити у задоволенні заяви обвинуваченого про її відвід як прокурора. Вважає, що заява про відвід є невмотивованою, безпідставною та ґрунтується виключно на припущеннях обвинуваченого, а також на недостовірних відомостях. Так, зазначає, що вона пояснила суду, чому постанови про визначення груп слідчих та прокурорів не були відкриті стороні захисту під час виконання вимог ст. 290 КПК України, а надані вже під час судового розгляду, і таке долучення не суперечить нормам КПК України і практиці Верховного Суду; долучені постанови відповідають відомостям, наявним в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, які вона надала за ініціативою обвинуваченого. Той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 необґрунтовано ставить під сумнів достовірність відповідних постанов та даних з ЄРДР, а також ініціює кримінальні провадження, у тому числі й щодо неї, свідчить виключно про його намагання уникнути кримінальної відповідальності, а не про наявність упередженості у прокурора. Посилання ОСОБА_6 на те, що станом на 06.03.2023 і 10.03.2023 вона обізнана про факт смерті свідка ОСОБА_11 , жодним чином не підтверджене.

Мотиви та висновки суду

Положеннями ч. 1, 2, 5 ст. 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених ст. 77 цього Кодексу, відвід прокурору може бути заявлений, зокрема, під час судового провадження особами, які беруть участь у кримінальному провадженні; відвід повинен бути вмотивованим.

За правилами ч. 4 цієї ж статті заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, на який посилається обвинувачений, передбачено, що прокурор не має права брати участь в кримінальному провадженні, якщо існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є упередженість суб`єкта процесуальної діяльності, у даному випадку прокурора, при виконанні ним своїх процесуальних обов`язків та використанні процесуальних прав. Як вбачається із формулювань ст. 77 КПК України, така упередженість може виникнути у зв`язку з існуванням інших фактів, що об`єктивно ставлять під сумнів неупередженість прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 послався на те, що наведені ним обставини викликають сумніви в неупередженості прокурора ОСОБА_8 , оскільки вона надала суду через кілька років після початку судового розгляду дві постанови про призначення групи прокурорів та слідчої групи у кримінальному провадженні № 0000582 від 31.08.2017, яке було об`єднане із цим кримінальним провадженням, і які не були відкриті стороні захисту до направлення обвинувального акта до суду та викликають сумніви в їх справжності; прокурор не забезпечила упродовж тривалого періоду явку до суду свідка обвинувачення ОСОБА_11 для здійснення її перехресного допиту стороною захисту та повідомляла у судових засіданнях про стан здоров`я ОСОБА_11 після дати смерті останньої, а також у ГСУ ДБР триває досудове розслідування за заявою ОСОБА_6 про вчинення прокурором ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 367 КК України. Однак суд із такою позицією обвинуваченого не погоджується.

Так, правила змагальності та диспозитивності (ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 26 КПК України) передбачають, що сторона обвинувачення і сторона захисту самостійно обстоюють їхні правові позиції, права, свободи і законні інтереси засобами, передбаченими КПК України; сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України. Водночас на прокурора покладається обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, та обов`язок доказування належності та допустимості тих доказів, які він подає суду (ст. 92 КПК України).

Норма ч. 2 ст. 290 КПК України визначає, що прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Також у ч. 11 ст. 290 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. Та, згідно з ч. 12 цієї статті, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Повноваження прокурора у кримінальному провадженні передбачені у статті 36 КПК України. Так, прокурор уповноважений, зокрема, звертатися до суду з обвинувальним актом (ч. 2 п. 14); підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому КПК України (ч. 2 п. 15); здійснювати інші повноваження, передбачені КПК України (ч. 2 п. 21).

Зважаючи на наведені норми КПК України, той факт, що прокурор ОСОБА_8 надала постанови про визначення слідчої групи та групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000582 від 31.08.2017 після початку судового розгляду та ці постанови не були відкриті стороні захисту під час виконання вимог ст. 290 КПК України, є обставиною, яка може вплинути на результати оцінки судом допустимості наданих стороною обвинувачення доказів, однак не є обставиною, яка викликає обґрунтовані сумніви в її неупередженості.

Посилання обвинуваченого на те, що надані прокурором постанови від 31.08.2017 та від 01.09.2017 підроблені, є припущенням, яке не підтверджене матеріалами кримінального провадження.

У ч. 3 ст. 23 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом. Водночас норми КПК України не передбачають конкретних повноважень чи механізму для сторони обвинувачення для виконання цього обов`язку.

Відповідно до матеріалів справи, свідок ОСОБА_11 з 18.02.2022 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (дати її смерті) не з`являлась до суду з поважних причин, пов`язаних зі станом її здоров`я. У зв`язку із цим суд не вбачає підстав вважати, що прокурор ОСОБА_8 мала реальну можливість забезпечити явку ОСОБА_11 в судове засідання для допиту стороною захисту, але уникала цього.

Аргумент про те, що прокурор ОСОБА_8 була обізнана про факт смерті свідка ОСОБА_11 , але в судових засіданнях 06.03.2023 і 10.03.2023 приховала це, є припущенням обвинуваченого, яке не підтверджене матеріалами судового провадження.

Повідомлення прокурором ОСОБА_8 у судовому засіданні про те, що стан ОСОБА_11 на березень 2023 року не покращився та її неможливо допитати, у той час, коли ця особа вже померла, може характеризувати як недостатню чи несумлінну підготовку прокурора до участі в судових засіданнях, однак не є проявом упередженого ставлення до сторони захисту у кримінальному провадженні.

Те, що ОСОБА_6 звернувся до правоохоронного органу із заявою про вчинення прокурором ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 367 КК України, у кримінальному провадженні № 0000434 від 26.06.2017, і відповідне кримінальне провадження за № 0001781 від 21.12.2022 перебуває на стадії досудового розслідування, демонструє суб`єктивну оцінку ОСОБА_6 дій прокурора ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні. Водночас така обставина не є і не може бути підставою для усунення прокурора від участі у кримінальному провадженні.

На підставі наведеного вище, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 у своїй заяві та доповненні не повідомив про факти, які би слугували підставами для обґрунтованого сумніву в неупередженості прокурора ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні. Доводи сторони захисту за своєю суттю полягають у зауваженнях до якості та своєчасності виконання прокурором своїх повноважень під час судового розгляду і організаційного аспекту дослідження доказів сторони обвинувачення. З огляду на таке заява про відвід прокурора ОСОБА_8 , з урахуванням доповнень, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 80, 81, 369, 372, 376, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_6 від 27.09.2023 № 1/2-В-АН, з урахуванням доповнень від 29.09.2024 № 1/3-В-АН, про відвід прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3