Справа № 553/2381/24
Провадження № 1-в/553/281/2024
У Х В А Л А

Іменем України

19.08.2024м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника ДУ Полтавська виправна колонія (№64)» - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника - адвоката ОСОБА_6 , в інтересах засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одружений, зареєстрований та фактично проживав до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений 20 квітня 2023 року Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі, ч. 5 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Зараховано строк перебування під вартою з 18.11.2022. Вирок набрав законної сили 23.05.2023,

-про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ст. 82 КК України, у виді обмеження волі,

в с т а н о в и в:

До Ленінського районного суду міста Полтави надійшла заява захисника - адвоката ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ст. 82 КК України.

В обґрунтування заяви зазначає, шо вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 20.04.2023 ОСОБА_5 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407, ч. 5 ст. 407 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. Строк відбування покарання вирішено рахувати з 18.11.2022. Станом на 17.07.2024 строк відбутого ОСОБА_5 покарання складає більше 1/2 призначеного покарання та у нього виникло право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. ОСОБА_5 в повній мірі усвідомив і розкаюється у вчиненому. Він вперше засуджений за вчинення злочину. Під час досудовою розслідування та судового розгляду в повній мірі визнав свою вину та розкаявся у вчинених злочинах. Це стала однією з передумов для призначення йому покарання за ст. 69 КК України. З 21.06.2023 року ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Полтавська виправна колонія №64" де характеризується задовільно. До дисциплінарної відповідальності не притягувався. На виробництві установи не працевлаштований. Разом з тим, дана обставина обумовлена не тим, що ОСОБА_5 не бажає працювати, а його станом здоров`я. З огляду на це він досить часто вимушено етапується для проходження лікування. А саме: з 13.07.2023 року по 17.08.2023 року вибув на лікування до ДУ Темнівська ВК (100) Харківської області. Під час етапування стягнень та заохочень не мав. З 26.09.202 року по 02.11.2023 року вибув на лікування до ДУ Темнівська ВК (100) Харківської області. Під час етапування стягнень та заохочень не мав. З 29.11.2023 року п 18.01.2024 року вибув на лікування до ДУ «Стрижавська ВК (№81)» Вінницька область. Під час етапування стягнень та заохочень не мав. З 28.02.2024 року по 20.03.2024 року вибув на лікування до ДУ Темнівська ВК (100) Харківської області. Під час етапування стягнень та заохочень не мав. За таких умов, залучення до систематичної праці просто неможливе. Разом з тим, при найменшій можливості з власної ініціативи долучається до робіт за благоустрою на відділенні та установі. До праці ставиться відповідально та вважає, що відмінно. Утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконання доручень. На даний час приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу "Правова освіта". Враховуючи все вищевикладене, вважає що своєю сумлінною поведінкою і ставленням до пінті, ОСОБА_5 довів то став на шлях виправлення про то, зокрема, свідчить дотримання ним правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність протягом строку відбування покарання порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків. Вважає, що достатньо підстав для застосування по відношенню до ОСОБА_5 заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Просив замінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 20.04.2023 невідбуту частину покарання більш м`яким.

Захисник засудженого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заяву підтримав та вказав, що ОСОБА_5 набув право на застосування до нього ст. 82 КК України. Під час відбування покарання став на шлях виправлення, усвідомив скоєне, розкаявся у вчиненому, раніше не судимий. За місцем відбування покарання характеризується задовільно, не залучався до праці за станом здоров`я, при цьому виконував роботи із благоустрою, на даний час працює днювальним. Враховуючи вище викладене просив замінити ОСОБА_5 невідбуту частину покарання більш м`яким, а саме у виді обмеження волі.

У судовому засіданні в режимі відеоконференцзв?язку засуджений ОСОБА_5 підтримав заяву захисника, зазначив, що до нього необхідно застосувати заміну невідбутої частини покарання більш м`яким для того, щоб мати більше часу для лікування, у зв`язку із поганим стан здоров`я та виконання домашніх справ, необхідністю проведення ремонтних робіт. Вказав, що не має жодного заохочення, оскільки не працює та постійно вибував до інших установ виконання покарання на лікування. При цьому, не тривалий час допомагав у виконанні столярних робіт, виконував роботи із благоустрою. Зазначив, що за станом здоров`я не може виконувати фізичну працю та навіть працювати за професією повара, яку здобув відбуваючи покарання. Разом з тим виконував обов`язки днювального на безоплатній основі.

Представник Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» - ОСОБА_4 при вирішенні зави поклався на розсуд суду. .

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви, оскільки матеріали особової справи та матеріали долучені до заяви і надані на виконання ухвали суду не підтверджують залучення до праці ОСОБА_5 на регулярній основі та те, що засуджений став на шлях виправлення. Звертає увагу суду на дані, які зазначені у наданому висновку щодо ступеня виправлення засудженого, відсутність заохочень, а також пояснення засудженого щодо неможливості за станом здоров`я виконувати будь-яку фізичну роботу. На думку прокурора, застосування заміни покарання у відношенні засудженого в порядку ст. 82 КК України не сприятиме досягненню мети покарання, а такий вид покарання, як обмеження волі взагалі не відповідає інтересам засудженого.

Суд, заслухавши представника колонії, засудженого та його захисника, прокурора, перевіривши доводи подання, надані матеріали особової справи засудженого, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Нормами п. 3 ч. 4 ст.82 КК України передбачено, що заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст. ст. 81, 82 КК України є:

- ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;

- участь у суспільно-корисній праці;

- участь у виховних заходах;

- участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;

- участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;

- участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,

- поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;

- прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);

- визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;

- підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.

Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходить з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Отже, становлення особи на шлях виправлення розцінюється як сукупність даних щодо прагнення засудженого до такого виправлення, тобто позитивні зрушення в його поведінці, так й його ставленні до праці, які, в свою чергу, свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може бути ефективно продовжуватись й в умовах відбування менш суворого покарання.

При цьому, висновок про становлення особи на шлях виправлення ґрунтуватись не лише на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування зміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Разом з цим під сумлінною поведінкою необхідно розуміти дотримання режиму відбування покарання, виконання покладених на засудженого законних обов`язків, виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання, поведінкою в побуті, стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку.

Діюче законодавство наголошує на тому, що при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, слід ретельно з`ясувати той факт, що засуджений став на шлях виправлення, що вбачається із сукупності даних, а саме: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльності, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці тощо.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.

При застосуванні заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням суд враховує поведінку засудженого за увесь період відбування покарання, а також дані про попередні судимості засудженого.

В судовому засіданні встановлено, що засуджений раніше не судимий. Засуджений 20 квітня 2023 року Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі, ч. 5 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Зараховано строк перебування під вартою з 18.11.2022. Вирок набрав законної сили 23.05.2023.

Згідно з характеристикою від 31.07.2024 начальника відділенням СПС ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» ОСОБА_7 , затвердженої начальником ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64) начальником арештного дому ОСОБА_8 , на засудженого ОСОБА_5 . Початок строку: 18.11.2022 року. Кінець строку: 18.11.2025 року.

Термін застосування ст. 101 КВК України щодо зміни умов тримання - за відбуттям 1/3 призначеного строку покарання, а саме не раніше 18.11.2023 року. Рішенням комісії від 01.12.2023 року засудженому було відмовлено у застосуванні пільги як особі, яка не досягла належного ступеню виправлення. Термін застосування статті 82 Кримінального кодексу України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким - за відбуттям половини призначеного строку покарання, а саме не раніше - 18.05.2024 року. Рішенням комісії від 17.06.2024 року засудженому було відмовлено в застосуванні пільги, щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким як особі, яка не досягла належного ступеню виправлення. Термін застосування умовно-дострокового звільнення, згідно статті 81 Кримінального кодексу України, підлягає після відбуття двох третин призначеного строку покарання, а саме не раніше - 18.11.2024.

Історія правопорушень Форма вини (умисел, необережність) умисел. Категорія кримін. правопоруш. умисне не насильницьке. Обставини, які обтяжують покарання - відсутні. Відшкодування шкоди - не відшкодовано.

Засуджений має житло. Комунально-побутові умови задовільні. Має наміри повернутися на попереднє місце проживання. Також має наміри покращити комунально-побутові умови за місцем проживання. Має середньо-спеціальну освіту. До засудження проходив службу за контрактом механіком-водієм оператором у військовій частині НОМЕР_1 . На даний час на виробництві установи не працевлаштований, але самовільно з власної ініціативи долучається до роботи з благоустрою на відділенні та установі. Заробітної плати вистачало на задоволення потреб. Матеріально від сім`ї не залежав. Поведінка та мислення засудженою є адекватними. Від психічних розладів не лікувався. Намірів скоїти суїцид не проявляє. До засудження були поодинокі випадки вживання алкоголю. Наркотичні речовини не вживав. До засудження особа не підтримував кримінальні зв`язки з особами, які мають антисоціальну поведінку. Підтримує стосунки з дружиною та сином, які позитивно впливають на засудженого. Вину у скоєному злочині визнає, розкаюється.

3 21.06.2023 року відбуває покарання в державній установі «Полтавська виправна колонія №64». За час відбування покарання характеризується задовільно. До дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався. За станом здоров`я працездатний. На виробництві установи не працевлаштований, працевлаштований на відділенні установи днювальним. До праці самовільно з власної ініціативи долучається до роботи з благоустрою на відділенні та установі, ставиться задовільно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. 3 13.07.2023 року по 17.08.2023 року вибув на лікування до державної установи «Темнівська ВК (№100)» Харківської області. Під час етапування стягнень та заохочень не мав. 3 26.09.2023 року по 02.11.2023 року вибув на лікування до державної установи «Темнівська ВК (№100)» Харківської області. Під час етапування стягнень та заохочень не мав. 3 29.11.2023 року по 18.01.2024 року вибув на лікування до державної установи «Стрижавська ВК (№81)» Вінницька області. Під час етапування стягнень та заохочень не мав. 3 28.02.2024 року по 20.03.2024 року вибув на лікування до державної установи «Темнівська ВК (№100)» Харківської області. Під час етапування стягнень та заохочень не мав. Заохочень та стягнень не має. На даний час приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Роботи із самообслуговування виконує самостійно, має достатній рівень необхідних навичок. Прогноз успішної адаптації сприятливий.

Згідно довідки установи від 30.07.2024, заробітна плата засудженому ОСОБА_5 за період з 21.06.2023 по 30.06.2024 не нараховувалась. Виконавчі листи до установи не надходили, стягнення та судові витрати не проводилися.

Згідно довідки начальника відділення СПС в період з 21.06.2023 по 25.03.2024 на безоплатній основі, згідно ст. 118 КВК України добровільно, за власної ініціативи не залучався до додаткових неоплачуваних робіт та не приймав участь по благоустрою установи, до праці та до виконання покладених обов`язків ставився неоднозначно. З 26.03.2024 по теперішній час працевлаштований на відділенні установи днювальним, на безоплатній основі.

Також з матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання здобув професію «Кухар» в Полтавському навчальному центрі (№ 64) при установі.

Відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 , складеного комісією Державної установи «Полтавська виправна колонія № 64», із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком (загальним балом) розділів ІІ-VI, що складає 64 балів), він не стає на шлях виправлення та не має бути представленим до заміни покарання більш м`яким від відбування покарання.

Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 970 від 28.08.2023 Темнівської багатопрофільної лікарні № 100 Філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» в Харківській та Луганській областях ОСОБА_5 встановлений діагноз: ІХС Атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ ступеня., ризик 2, СН 0. Остеохондроз поперекового відділу хребта, больовий синдром.

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1213 від 12.10.2023 Темнівської багатопрофільної лікарні № 100 Філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» в Харківській та Луганській областях ОСОБА_5 встановлений діагноз: Вертеброгенна попереково-крижова люмбалгія зі стійким помірно-вираженим больовим синдромом І-ІІ ст. з лікворно-венозною гіпертензією, помірно виражений вестибуло-атактичний, астенічний, цефалгічний, синдромами, ішемічна хвороба серця. Атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., риск 2 СН1ст.

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 361 від 13.03.2024 Темнівської багатопрофільної лікарні № 100 Філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» в Харківській та Луганській областях ОСОБА_5 встановлений діагноз: Дискогена компресійно-ішемічна грудно-попереково-крижова радикулопатія Th3-S1 зі стійким помірно-виражений двобічний люмбоішалгічним синдромом, больовим синдромом, помірним парезом правої ступні. Розповсюджений остеохондроз грудного та поперекового відділів хребта. Деформуючий спондильоз, спондіоартроз. Гемангіоми в сегментах Th4, Th6, Th7, Th11, Th12, S1. Дисциркуляторна змішана енцефалопатія І-ІІ ст. з лікворно-венозною гіпертензією, помірно виражений вестибуло-атактичний, астенічний, цефалгічний, синдром. Ішемічна хвороба серця. Атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., риск 2 СН0 ст.

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 18 від 29.12.2023 Стрижавської багатопрофільної лікарні № 81 Філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Вінницькій області ОСОБА_5 встановлений діагноз: Пресбіопія легкого ступеня.

Суд звертає увагу, що відповідно до відомостей зазначених в характеристиці на засудженого, затвердженої 31.07.2024 зазначено, що рішенням комісії виправної колонії від 17.06.2024 року в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким було відмовлено як особі, яка не досягла належного ступеню виправлення.

Частиною 1 ст. 61 КК України визначено, що покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

При цьому, захисник у клопотанні зазначає про стан здоров`я засудженого, періоди проходження лікування та вказує, що за таких умов, залучення до систематичної праці просто неможливе. Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні також зазначив, що за станом здоров`я не може виконувати фізичну працю та навіть працювати за професією повара, яку здобув відбуваючи покарання.

У даному випадку, хоча відбутий засудженим строк покарання і узгоджується з вимогами частини 4 статті 82 КК України, проте наразі застосування положень статті 82 КК України є передчасним та невиправданим, оскільки рішенням комісії виправної колонії від 17.06.2024 року в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким було відмовлено як особі, яка не досягла належного ступеню виправлення, разом з тим доказів, які б свідчили про стрімкі зміни та становлення засудженого на шлях виправлення суду не надано, необхідність у подальшому відбуванні покарання не відпала, згадана вище характеристика, не свідчать про те, що засуджений довів, що став на шлях виправлення.

Крім того, суд враховує, що при відбуванні покарання у виді обмеження волі залучення засудженого до праці є обов`язковим.

Наведене свідчить про відсутність беззаперечних доказів, які можуть свідчити про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для заміни ОСОБА_5 невідбутої частини покарання більш м`яким та задоволення подання.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, ст.ст. 57, 58 КВК України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ст. 82 КК України, у виді обмеження волі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Ленінський районний суд м. Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 22.08.2024.

Головуючий: суддя ОСОБА_1