ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/819/471/24 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Категорія: п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 06 вересня 2024, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч, 4 ст. 185, КК України закрито кримінальне провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати на залучення експерта та проведення судово-товарознавчої експертизи №2657/24 від 27.05.2024 в сумі 320,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2024 року за № 0000458 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрите на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції прокурор подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду змінити, в частині стягнення процесуальних витрат.

Апеляційна скарга мотивована доводами про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що судом при ухваленні рішення щодо закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 постановлено стягнути з нього судові витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №2657/24 від 27.05.2024 у сумі 320,00 грн.

Зокрема, положення, що стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України зазначено, що процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

У частині 1 ст. 122 КПК України вказано, що витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані із здійсненням кримінального провадження, зокрема документально підтверджені втрати на проведення експертизи, необхідно стягнути з особи, відносно якої здійснювалося кримінальне провадження, у разі: ухвалення щодо неї обвинувального вироку; у разі залучення експерта саме стороною захисту.

Дана позиція також підтверджується висновками Верховного Суду, зазначеними у постанові об`єднаної палати ККС ВС №203/241/17 від 12.09.2022 та постанові третьої судової палати ККС ВС №297/2444/21 від 01.02.2023.

А тому, оскільки ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала жодних експертів, тому відповідно до приписів ч.2 ст.122, ст.124 КПК України витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №2657/24 від 27.05.2024 у сумі 320,00 грн відповідно не підлягають стягненню з ОСОБА_7 та покладаються на державу.

В решті оскаржувану ухвалу просить залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, колегія судді приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги прокурора, він не оспорює висновки суду щодо закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, з цих підстав, тому відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК ухвала суду, в цій частині, в апеляційному порядку не перевіряється.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, який наполягає на зміні ухвали суду та віднесенні процесуальних витрат, понесених на залучення експерта на рахунок держави, колегія суддів виходить із наступного.

Процесуальні витрати це передбачені кримінальним процесуальним законом затрати, які виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, понесені органами досудового розслідування, прокуратури і суду та іншими учасниками кримінального провадження. Умовно їх можна поділити на: витрати, які учасник кримінального провадження несе самостійно та витрати, які здійснюються за рахунок Державного бюджету України.

Компенсація процесуальних витрат особам, які залучаються у кримінальне провадження, перш за все є важливою гарантією повноти встановлення обставин справи, забезпечує реалізацію принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів, захищає права осіб, що здійснюють у кримінальному судочинстві покладені на них процесуальні обов`язки.

В основі механізму відшкодування процесуальних витрат лежать правовідносини між суб`єктами, що в різних процесуальних статусах залучаються у провадження та несуть у зв`язку з цим витрати, і посадовими особами та органами, які зобов`язані компенсувати зазначені витрати за рахунок публічних або приватних коштів.

При цьому, питання розподілу таких витрат повинно вирішуватися індивідуально у кожному кримінальному провадженні з урахуванням всіх обставин їх виникнення, підстав завершення кримінального провадження та судового розгляду.

Так, положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК.

Приписами ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються із 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 122 КПК витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З аналізу положень кримінального процесуального закону, які регулюють питання розподілу та стягнення процесуальних витрат, слідує, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, а на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч. 1 ст. 124, ч. 1 ст. 126, п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК).

Виходячи з викладеного, стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе за наявності таких підстав: визнання особи винною у вчиненні злочину (обвинувальний вирок суду), факт понесення процесуальних витрат (документально підтверджені витрати), залучення спеціаліста/експерта саме стороною захисту.

Разом з цим, кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку із закриттям кримінального провадження через втрату чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ч. 2 ст. 479-2 КПК України передбачено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

При цьому закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу безумовним, оскільки приводом для нього є саме скасування кримінальної протиправності діяння в якому обвинувачується особа.

Враховуючи викладене, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема документально підтверджені витрати на проведення експертизи, необхідно стягувати з особи, відносно якої здійснювалося кримінальне провадження, у разі: 1) ухвалення щодо неї обвинувального вироку; 2) у разі залучення експерта саме стороною захисту.

Отже, оскільки судом першої інстанції кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 закрито, при цьому ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала жодних експертів, тому відповідно до приписів ч. 2 ст. 122, ст. 124 КПК витрати на проведення судової-товарознавчої експертизи в сумі 320,00 грн. не підлягають стягненню з ОСОБА_7 та покладаються на державу.

Зазначене узгоджується з позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в постанові від 12.09.2022 у справі №203/241/17.

Враховуючи те, що апеляційній доводи прокурора, знайшли своє повне підтвердження під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає помилковою позицію суду першої інстанції про згідно з ч.1 ст.126 КПК України процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, а саме: витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 320 грн. 00 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, є реабілітуючою підставою, тобто особа не вчинила протиправного діяння, передбаченого кримінальним законом, а ініціатором проведення судової експерти у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування та сторона захисту не залучала жодних експертів.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала зміні в частині вирішення питання про стягнення процесуальних витрат.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407-409, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 30 липня 2024 року відносно ОСОБА_7 , в частині вирішення питання про стягнення процесуальних витрат, змінити.

Процесуальні витрати за проведення судової-товарознавчої експертизи №2657/24 від 27.05.2024 року в сумі 320,00 грн. у кримінальному провадженні№ 0000458 від 16.05.2024 року, віднести за рахунок держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11