Провадження № 1-кс/344/6117/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування особливо важливих злочинів слідчого управління Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в межах кримінального провадження № 0000342 від 21.05.2024, -

В С Т А Н О В И В:

Cлідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого покликався на те, що відділом розслідування особливо важливих злочинів слідчого управління ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 21.05.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000342 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України. Досудове розслідування розпочате відповідно до матеріалів відділу протидії кіберзлочинам ДКП НПУ про те, що група осіб із числа жителів Івано-Франківської області в період дії військового стану на території України незаконно відчужила та перереєструвала об`єкти нерухомого майна чим спричинила шкоду у особливо великих розмірах. Крім встановлено факт того, що службові особи державного підприємства Івано-Франківської області, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи в інтересах інших осіб, здійснили виготовлення фіктивної документації, чим спричинили тяжкі наслідки.

Як зазначено у клопотанні, у ході досудового розслідування було встановлено, що жителем міста Івано-Франківська, діючи за попередньою домовленістю було організовано незаконну схему щодо перереєстрації та подальшого відчуження об`єктів нерухомості на підставі підроблених документів, до якої залучено ряд осіб та організацій.

Так, діючи за попередньою домовленістю підставні особи гр. України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , консультуючись із жителем АДРЕСА_1 з метою незаконного збагачення та заволодіння чужим майном дійшли змови з Державним реєстратором Олешанської сільської ради ОСОБА_7 , та Державним реєстратором Угринівської сільської ради ОСОБА_8 які з використанням своїх повноважень, здійснили перереєстрацію нерухомого майна з відповідним внесенням відомостей до Єдиного державного реєстру нерухомого майна.

08 квітня 2024 року державним реєстратором Угринівської сільської ради ОСОБА_8 на підставі договору купівлі продажу укладеного 08.04.2024 між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та технічної документації виготовленої інженером-землевпроядником ДП Інститут землеустрою ОСОБА_10 , було зареєстровано право власності на земельну ділянку за адресою м. Івано-Франківськ, садівниче товариство «За мир», кадастровий номер :23:001:1453 яке нібито перебувало на право власності ОСОБА_11 на користь ОСОБА_9 .

Того ж дня, 08.04.2024 року державним реєстратором Угринівської сільської ради ОСОБА_8 на підставі договору купівлі продажу укладеного 08.04.2024 між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та технічної документації виготовленої інженером-землевпроядником ДП Інститут землеустрою ОСОБА_10 , було зареєстровано право власності на земельну ділянку за адресою м. Івано-Франківськ, садівниче товариство «За мир», кадастровий номер :23:001:1452 яке нібито перебувало на право власності ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 .

У клопотанні вказано, що у ході проведення слідчих (розшукових) дій було встановлено, що гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , отримали право приватної власності на вказані земельні ділянки нібито на підставі рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 103 від 24.03.1998 року, так отримавши належним чином завірену копію вказаного рішення із додатком до рішення списком членів садівницького товариства «За мир» яким надається право власності на земельні ділянки було встановлено, що даним громадянам не надавалось право власності на вказані земельні ділянки.

Крім того відповідно до відповіді Держгеокадастру в Івано-Франківській області встановлено, що відповідно до Книг записів реєстрації державних актів право власності на землю та права постійного користування землею, записи зазначені за гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 належать зовсім іншим особам.

Вказується на наявність достатніх підстави вважати, що об`єкт нерухомого майна № 101, земельна ділянка із кадастровим номером :23:001:1452 за адресою: м. Івано-Франківськ, садівниче товариство «За мир», шляхом оману використовуючи підроблені документи була незаконно зареєстрована та відчужена.

Зазначено, що у подальшому відповідно до заяви ОСОБА_9 від 15.05.2024 року земельна ділянка № :23:001:1452 було розділена на дві земельні ділянки із кадастровим № :23:001:1469 із площею 0.0033 га та № :23:001:1470 із площею 0.448 га.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, земельна ділянка із кадастровим номером № :23:001:1470, (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101), належить на праві власності ОСОБА_9 .

12.06.2024 року, земельна ділянка із кадастровим номером :23:001:1470, (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням, вказує, що на теперішній час, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження, передачі майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину у кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні арешту на земельну ділянку із кадастровим номером :23:001:1470, (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101), яка належить на праві власності ОСОБА_9 .

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю клопотання підставним, виходячи із наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

З урахуванням обставин справи слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку арешт майна, який в розумінні ст. 1 Першого протоколу Конвенції є здійсненням контролю держави за користуванням майном, відповідатиме загальним інтересам, буде розумним і співмірним із завданнями кримінального провадження та пропорційним тимчасовим обмеженням прав на нерухоме майно.

Таким чином клопотання є підставним та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 107, 131,132, 167, 170-173, 236, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку із кадастровим номером :23:001:1470, (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101), та заборонити розпоряджатись, користуватись вказаним майном та вчиняти реєстраційні дії.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1