Справа № 481/1496/24
Провадж.№ 1-кп/481/94/2024
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

17.09.2024 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 20.11.2023 року за № 0000662 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

Встановив:

До Новобузького районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000662 від 20.11.2023 року відносно ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Відповідно до вимог ст. 32 КПК України зазначений обвинувальний акт передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 10.09.2024 року по вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду. Клопотань, які би перешкоджали такому призначенню не заявив.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник, адвокат ОСОБА_6 , у підготовчому судовому засіданні не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, ознайомившись з обвинувальним актом та матеріалами доданими до нього, суд приходить до наступного.

Відповідно до обвинувального акту, складеного відповідно до вимог КПК України, дотримані вимоги територіальної підсудності. Дане кримінальне провадження підсудне Новобузькому районному суду Миколаївської області.

Підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, відсутні.

Враховуючи наведене, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, щодо можливості призначення судового розгляду, їх позиції з питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду, суд приходить до висновку, що слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні, визначивши дату та місце його проведення, і склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Крім того, від представника власника майна ТОВ СП «НІБУЛОН» в підготовче судове засіданні надійшло письмове клопотання, в якому просив скасувати арешт на автомобіль, марки «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ СП «НІБУЛОН», що був накладений згідно ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.11.2023 року в рамках кримінального провадження № 0000662, мотивуючи тим, що на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні арешту даного автомобіля, оскільки в рамках вказаного кримінального провадження вже були проведені основні необхідні слідчі дії, а обвинувальний акт скеровано до суду, що дає можливістьвласнику користуватись своїм автомобілем.

Суд, заслухавши прокурора ОСОБА_3 та потерпілу ОСОБА_4 , які заперечували проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, не відпала, думку обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , вивчивши клопотання, приходить до наступного.

На підтвердження своїх доводів представник власника майна посилається на те, що на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні арешту даного автомобіля, оскільки в рамках вказаного кримінального провадження вже були проведені основні необхідні слідчі дії, а обвинувальний акт скеровано до суду, що дає можливість власнику користуватись своїм автомобілем.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.11.2023 року накладено арешт на транспортний засіб марки «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ СП «НІБУЛОН».

Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статями 7, 16, КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст.28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт майна за ухвалою слідчого судді було застосовано, з метою реалізації завдань кримінального провадження, оскільки майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

У противагу вищевикладеному, заявником не доведено, що на даний час у кримінальному проваджені відпала потреба в арешті майна, в результаті чого клопотання не може бути задоволене.

До підготовчого судового засідання, потерпілою ОСОБА_4 подано цивільний позов до ОСОБА_7 та ТОВ «Турист» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що в позові помилково вказано як відповідача ТОВ «Турист», а тому просила не брати його до уваги.

Учасники судового засідання не заперечували проти прийняття цивільного позову та його сумісного розгляду з кримінальним провадженням.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

За таких обставин суд вважає за необхідне прийняти до розгляду цивільний позов потерпілої, визнавши ОСОБА_4 цивільним позивачем та ОСОБА_5 - цивільним відповідачем.

Учасникам судового провадження роз`яснити, що згідно ст.317 КПК України вони мають можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення з матеріалами судового провадження мають право робити з них необхідні виписки та копії.

Керуючись ст. ст. 314-317, 372 КПК України, суд,

постановив:

Призначити у відкритому судовому засіданні розгляд справи на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000662 від 20.11.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, на "23" вересня 2024 р. року о 13:00 год.

Справа буде розглядатися суддею ОСОБА_1 одноособово у приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області (зала судового засідання № 2) за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 8, м. Новий Буг, Миколаївської області.

Для розгляду кримінального провадження викликати прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілу.

Долучити до матеріалів кримінального провадження цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , про стягнення матеріальних збитків і моральної шкоди, копію кого вручити обвинуваченому.

Визнати ОСОБА_4 цивільним позивачем по справі, а ОСОБА_5 - цивільним відповідачем в межах даного кримінального провадження.

Роз`яснити цивільному відповідачу, що він має право подати суду письмовий відзив на позов із зазначенням доказів, що підтверджують його, у строк до 09.10.2024 року.

У задоволенні клопотання власника майна ТОВ СП «НІБУЛОН» про скасування арешту майна, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала в повному обсязі проголошена 20.09.2024 року о 09:00

Суддя ОСОБА_1