У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 про проведення обшуку,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про проведенн я обшуку, посилаючись на те, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.03.2022 № 73 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду командира відділення технічного взводу технічної роти батальйону аеродромно-технічного забезпечення в/ч НОМЕР_1 .

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, ОСОБА_5 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу, призваним під час мобілізації.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують ОСОБА_5 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено.

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації, перебуваючи на посаді командира відділення технічного взводу технічної роти батальйону аеродромно-технічного забезпечення в/ч НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 18.06.2024 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 та відсутній за місцем проходження служби станом на даний час.

В ході здійснення досудового розслідування отримано відомості від оперативного підрозділу, що ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Таким чином, у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 переховується за вказаною адресою та ухиляється від явки до органу досудового розслідування, у зв`язку з чим, на даний час за допомогою інших слідчих дій, передбачених КПК України, неможливо встановити місцезнаходження особи.

До того ж, проведення обшуку за адресою місця проживання ОСОБА_5 є необхідним з огляду на необхідність виявлення речей та документів, які нададуть можливість встановити його місцезнаходження.

З урахуванням викладеного, з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 виникла необхідність у проведенні обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично перебуває ОСОБА_5 .

Відомості щодо власника вказаної квартири у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, водночас, фактично відповідно до наданих оперативним підрозділах даних, ОСОБА_5 зареєстрований та проживає за вказаною адресою.

Слідчий в судовому засіданні прохав клопотання задовольнити, пояснення надав аналогічно викладеним в клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникати до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків установлених частиною 3 ст. 233 КПК України.

Згідно ч.3 ст.233 КПК України, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення такий дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Враховуючи вищевикладене, з метою встановлення істини у кримінальному провадженні №0000847 від 23.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись вимогами ст. 234 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою встановлення його місцезнаходження, а також виявлення речей та документів, які нададуть можливість встановити місцезнаходження останнього.

Ухвала оскарженню не підлягає. Строк дії ухвали 1 місяць.

Слідчий суддя ОСОБА_1