Справа № 214/8360/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

заявника - ОСОБА_3 ,

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції Головного управляння національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо відмови у визнанні ОСОБА_3 законним представником малолітньої дитини ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0000305 від 28.06.2024, та про визнання його малолітньої дитини ОСОБА_5 потерпілою у вищезазначеному кримінальному провадженні,

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2024 року на адресу суду надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій заявник просить: витребувати з ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області матеріали кримінального провадження за №0000305 від 28.06.2024, правова кваліфікація кримінальних правопорушень за ст.126-1, ч.2 ст.146 КК України; дослідити матеріали кримінального провадження про факт здійснення домашнього насильства в сім`ї Демченків за трьома видами насильства водночас, а саме докази: довідки, характеристики, акти, медичні висновки та консультації, відносно малолітньої дитини, флеш накопичувач із записом розмови ОСОБА_6 з ОСОБА_7 , що у своїй сукупності підтверджують факт того, що мати-кривдник зазначає про те, що ніде не працює, не має вільних коштів та відмовляється в наданні фінансової допомоги на операцію для дитини, при цьому придбала 13.12.2023 автомобіль; визнати бездіяльність старшого слідчого СВ ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо відмови у визнанні ОСОБА_3 законним представником потерпілої малолітньої дитини у вищезазначеному кримінальному провадженні, визнати малолітню дитину, якій завдано моральної, фізичної шкоди, потерпілою у кримінальному провадженні за№0000305 від 28.06.2024 за ознаками ст.126-1, ч.2 ст.146 КК України.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказав, що 25.10.2024 ним було отримано лист від старшого слідчого СВ ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 та постанову від 16.10.2024 про відмову у визнанні його представником потерпілої малолітньої доньки ОСОБА_5 , яка перебувала в хворобливому стані та яку було викрадено та незаконно вивезено матір`ю - кривдником ОСОБА_6 за кордон, перед запланованою операцією, яка мала відбутися 06 червня 2024 року. Заявник вважає, що старша слідча умисно не допускає його до захисту прав, свобод та законних інтересів його малолітньої дитини, яка є потерпілою від дій матері - кривдника, не надаючи можливості надати докази у справі, або ігноруючи надані скаржником докази про стан здоров`я дитини та необхідність проведення операції. Крім того, заявник вважає, що старша слідча умисно не вбачає домашнього насильства, не вбачає загрози життю та здоров`ю малолітньої дитини ОСОБА_5 . Старшим слідчим не надано оцінку знаходження дитини в безпорадному стані у таборі для біженців у м. Ландсгут ФР Німеччина. Слідча ігнорує всі норми закону, в тому числі і міжнародні, а саме; Конвенцію ООН про права дитини, Європейську конвенцію про здійснення прав дитини, Конвенцію про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей, які спрямовані на захист прав дитини.

ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що підтримує викладені в скарзі вимоги та просить їх задовольнити

Старший слідчий СВ ВП №4 КРУП ГУ НП у Дніпропетровській області

ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду скарги була повідомлена належним чином, а тому слідчий суддя приходить до висновку про розгляд скарги на підставі долучених до неї матеріалів, оскільки відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу з додатками та надані сторонами докази, слідчий суддя доходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.60 КПК України, заявником є фізична особа або юридична, яка звернулась зі скаргою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим, та має право отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію, отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи, отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст.24 КПК України це право гарантується кожному.

У ч.1 ст.303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування.

Зокрема, п.5 ч.1 ст.303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора щодо їхрішень про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.220 КПК України, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні старшого слідчого СВ ВП №4 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000305 від 28.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ч.2 ст.146 КК України.

03.09.2024 ОСОБА_3 подав до СВ ВП №4 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області клопотання про визнання його законним представником потерпілої малолітньої дитини ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження за №0000305 від 28.06.2024. Вищезазначене клопотання було зареєстроване 03.09.2024, що підтверджується відміткою та отримано старшою слідчою СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4

16.10.2024 старшим слідчим СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 було винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 представником потерпілої малолітньої дитини ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0000305 від 28.06.2024, оскільки таких підстав не було встановлено.

В обґрунтування свого рішення старший слідчий СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 вказала, що з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своєю малолітньою дитиною мешкав за адресою: АДРЕСА_1 . Після розлучення з дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 2021 році, їх спільна донька ОСОБА_8 залишилась з батьком. 29.05.2024 ОСОБА_6 , яка є матір`ю дитини, забрала дитину з дитячого садочка, та виїхала з нею за кордон. Вивченням матеріалів кримінального провадження, встановлено, що ОСОБА_6 хоча і не мешкала з колишнім чоловіком та своєю донькою, але і не була позбавлена батьківських справ. Заборони на відчуження дитини та спільного проводження часу разом, не було. Відповідно до ч.7 ст.55 КПК України слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, заявою про залучення її до провадження як потерпілого або за її письмовою згодою.

Крім того, слідчий у вищезазначеній постанові зазначила, що виїзд за межі дітей, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, що визначено Правилами перетину державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 (зі змінами).

Вимогами ч.ч.1, 2 ст.59 КПК України визначено, що якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник. Питання участі законного представника потерпілого у кримінальному провадженні регулюється згідно з положеннями статті 44 цього Кодексу.

Вимогами ч.2, 3 ст.44 КПК України визначено, що законний представники можуть бути залучені батьки (усиновлювачі), а в разі їх відсутності - опікуни чи піклувальники особи, інші повнолітні близькі родичі чи члени сім`ї, а також представники органів опіки і піклування, установ і організацій, під опікою чи піклуванням яких перебуває неповнолітній, недієздатний чи обмежено дієздатний. Про залучення законного представника слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя, суд - постановляє ухвалу, копія якої вручається законному представнику.

Разом з тим слідчий суддя враховує, що згідно ч.5 ст.40 КПК України слідчий здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого. При цьому, нормами КПК України не передбачено право слідчого судді за результатами розгляду відповідних скарг зобов`язувати слідчих органу досудового розслідування примати рішення про задоволення або відмову у задоволенні клопотань, поданих учасниками кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Разом з тим, положенням ч.ч.1, 3, 5 ст.110 КПК України визначено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:місце і час прийняття постанови;прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:зміст прийнятого процесуального рішення;місце та час (строки) його виконання;особу, якій належить виконати постанову;можливість та порядок оскарження постанови.

Крім того, відповідно до вимог ч.7 ст.110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Виходячи з аналізу змісту постанови старшого слідчого СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 16.10.2024 про відмову у визнанні

ОСОБА_3 представником потерпілої малолітньої дитини ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0000305 від 28.06.2024, слідчий суддя вважає, що старшою слідчою лише констатовано факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 мають спільну дочку ОСОБА_8 , яку мати ОСОБА_6 вивезла за кордон, не зважаючи на те, що до 29.05.2024 дочка проживала з батьком ОСОБА_3 , при цьому зазначила, що закон дозволяє виїзд за межі дітей, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків, без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що мотивувальна частина постанови старшого слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_3 представником потерпілої малолітньої дитини ОСОБА_5 у вищезазначеному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ч.1 ст. 59 та ч.5 ст.110 КПК України, оскільки зміст мотивувальної частини постанови не містить обґрунтування, а саме: встановлення наявності або відсутності очевидних та достатніх підстав вважати, що в даному кримінальному провадженні потерпілою є малолітня дитина ОСОБА_5 , яка визнана такою в установленому законом порядку, а отже, наявні або відсутні підстави залучення до участі в процесуальній дії разом з нею її законного представника ОСОБА_3 , який є батьком вищезазначеної малолітньої дитини.

Отже, враховуючи, що старшим слідчим не дотримано вимог кримінального процесуального закону, постанова старшого слідчого ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 16.10.2024 про відмову у визнанні

ОСОБА_3 представником потерпілої малолітньої дитини ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000305 від 28.06.2024, підлягає скасуванню, із зобов`язанням вищезазначеного старшого слідчого повторно розглянути клопотання заявника ОСОБА_3 від 03.09.2024 про визнання його законним представником потерпілої малолітньої дитини ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження за №0000305 від 28.06.2024, відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

При цьому, слідчий суддя виходячи зі свої повноважень, з метою дотриманням прав, свобод та інтересів всіх осіб у цьому кримінальному провадженні, виконуючи завдання кримінального провадження, передбачені ст.2 КПК України, звертає увагу старшого слідчого на необхідності надання оцінки всім обставинам в кримінальному провадженні, в тому числі виходячи з кваліфікації кримінальних правопорушень (наявність або відсутність складу цих правопорушень), враховуючи норми національного та міжнародного права.

Що стосується інших вимог ОСОБА_3 про дослідження запропонованих ним матеріалів кримінального провадження з метою встановлення в діях ОСОБА_6 складу кримінальних правопорушень, слідчий суддя виходячи зі своїх повноважень вважає, що вони на даній стадії досудового розслідування задоволенню не підлягають, оскільки такі обставини спочатку підлягають компетентній оцінці стороною обвинувачення (слідчим, прокурором), з прийняттям процесуальних рішень згідно із законом.

Крім того, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 в частині визнання потерпілою малолітньої дитини ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000305 від 28.06.2024 за ознаками ст.126-1, ч.2 ст.146 КК України, оскільки слідчий суддя наділений лише функцією судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженніу випадках визначених законом, а не прийняттям процесуальних рішень, які належить приймати або не приймати стороною обвинувачення.

В свою чергу, ч.2 ст.307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Тобто, ст.307 КПК України вказує на те, що чинним КПК визначено не тільки вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування, а і способи такого оскарження, а саме: рішення можуть бути оскарженні шляхом їх скасування, дії - шляхом зобов`язання їх припинити, бездіяльність - шляхом зобов`язання вчинити певну дію.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Отже слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 в частині прийняття окремого процесуального рішення про визнання бездіяльності старшого слідчого, виходячи з положень ч.2 ст. 307 КПК України.

Керуючись ст.ст.40, 59, 44, 60, 110, 220, 303-306, 309, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції Головного управляння національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо відмови у визнанні

ОСОБА_3 законним представником малолітньої дитини ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0000305 від 28.06.2024, та про визнання його малолітньої дитини ОСОБА_5 потерпілою у вищезазначеному кримінальному провадженні - задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції Головного управляння національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 16.10.2024 про відмову у визнанні представником малолітньої потерпілої, якою відмовлено у визнанні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , представником малолітньої потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000305 від 28.06.2024, - скасувати.

Зобов`язати старшого слідчого відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції Головного управляння національної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання заявника ОСОБА_3 від 03.09.2024 про визнання його законним представником потерпілої малолітньої дитини ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000305 від 28.06.2024, та про результати його розгляду повідомити ОСОБА_3 , відповідно до вимог ч.2 ст.220 КПК України.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та проголошений о 14 год. 55 хв. 29.11.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1