Провадження № 1-кп/344/1366/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши на підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бичева, Любарського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, інваліда другої групи, українця, громадянина України, раніше не судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Кримінальне правопорушення скоєно за наступних обставин.

16.08.2024 року о 19 год 40 хв військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , діючи у відповідності до вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на підставі відрядних листів та шляхового листа № 13/462 від 11.08.2024, згідно поіменного списку № 11260 від 16.08.2024 року, здійснюючи супровід військовозобов`язаних ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 з ІНФОРМАЦІЯ_2 до обласного об`єднаного центру мобілізації м. Івано-Франківська для проходження медичної комісії, автомобілем марки «Ford Transit», 2017 року випуску, білого кольору, з військовими номерними знаками чорного кольору НОМЕР_1 , виїхали з м. Надвірної до м. Івано-Франківська.

ОСОБА_5 , знаючи, що в салоні автомобіля марки «Ford Transit», 2017 року випуску, білого кольору, з військовими номерними знаками чорного кольору НОМЕР_1 перебуває його син військовозобов`язаний ОСОБА_12 , керуючи автомобілем марки «Opel VIVARO» з д.н.з. НОМЕР_2 , поїхав слідом за вказаним автомобілем.

Доїхавши до регульованого перехрестя, обладнаного світлофором, розташованого в АДРЕСА_2 , службовий автомобіль Надвірнянського РТЦК та СП марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , близько 20 год 15 хв у зв`язку із увімкненим на світлофорі червоного світлового сигналу зупинився у лівій смузі руху.

Саме у цей час, тобто о 20 год 15 хв, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Opel VIVARO» з д.н.з. НОМЕР_2 , порівнявся з автомобілем ІНФОРМАЦІЯ_2 марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , зупинив свій автомобіль та підбіг до автомобіля, в якому перебували вищевказані військовослужбовці та військовозобов`язані.

Діючи з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, ОСОБА_5 рукою різко відкрив бічні пасажирські дверцята службового автомобіля марки «Ford Transit» з д.н.з. НОМЕР_1 , що в автоматичному режимі спричинило зупинку двигуна. При цьому останній пошкодив бічні двері службового автомобіля.

Після відкриття дверцят службового автомобіля ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 здійснив спробу проникнути в салон автомобіля та витягти з нього на вулицю військовозобов`язаних ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , щоб перешкодити проходженню ними медичної комісії в обласному об`єднаному центрі мобілізації м. Івано-Франківська.

При цьому військовослужбовці ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , фізично стримуючи його, намагалися запобігти цьому, а військовослужбовець ОСОБА_6 , скориставшись мобільним телефоном, викликав працівників поліції.

У подальшому, ОСОБА_5 , після невдалої спроби залишення його сином - військовозобов`язаним ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , службового автомобіля марки «Ford Transit», що супроводжувалося вигукуванням образливих слів та застосуванням фізичної сили до військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 , подолавши супротив військовослужбовців ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , проник до службового автомобіля марки «Ford Transit» і залишався там до кінця конфлікту. При цьому весь час перебування в салоні службового автомобіля марки «Ford Transit» ОСОБА_5 провокував конфлікт із військовослужбовцями та своїми активними діями перешкоджав їм виконувати службові обов`язки відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В подальшому, у зв`язку із блокуванням службового автомобіля марки «Ford Transit» на місці події зібрався натовп з агресивно налаштованих людей в основному жіночої статі, яких ОСОБА_5 весь час провокував на конфлікт із присутніми військовослужбовцями.

Того ж дня, тобто 16.08.2024, близько 20 год. 45 хв., на місце події прибули наряди поліції, які намагались забезпечити громадянський порядок та сприяти військовослужбовцям у виконанні їхніх службових обов`язків. При цьому працівники поліції намагалися словесно переконати ОСОБА_5 , щоб той покинув автомобіль та дозволив продовжити подальший рух, але той не хотів покидати салон службового автомобіля марки «Ford Transit» з номерами НОМЕР_1 без ОСОБА_12 ..

У подальшому, близько 21 год. 10 хв. після прибуття декількох машин швидкої медичної допомоги, викликаних невстановленими досудовим слідством особами, ОСОБА_12 та інші вищевказані військовозобов`язані під приводом необхідності надання їм медичної допомоги почергово покинули службовий автомобіль марки «Ford Transit» з номерами НОМЕР_1 . При цьому, вслід за ОСОБА_12 вказаний службовий автомобіль ІНФОРМАЦІЯ_2 покинув його батько ОСОБА_5 , після чого зазначені особи сівши до автомобіля марки «Opel VIVARO», д.н.з. НОМЕР_2 , попрямували у невідомому напрямку, що унеможливило подальше проходження ОСОБА_12 медичної комісії, необхідної для визначення придатності до військової служби.

Разом з тим, внаслідок дій ОСОБА_5 , спрямованих на перешкоджання військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_2 у виконанні заходів з мобілізації, службовий автомобіль марки «Ford Transit» з номерами НОМЕР_1 , був заблокований, а відчинені пасажирські дверцята, які були ним пошкодженні за вищевказаних обставин, технічно унеможливили запуск двигуна автомобіля, військовослужбовці ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не змогли здійснити подальший супровід військовозобов`язаних до медичного закладу, що у свою чергу призвело до їх втечі.

За таких обставин ОСОБА_5 , діючи умисно, вчинив активні дії спрямовані на перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань, які виразились у блокуванні руху військового транспортного засобу, шляхом перекриття руху, організації скупчення людей, а також пошкодженні транспортних засобів, що використовуються підрозділами ЗСУ чи інших формувань, що у свою чергу ускладнює або унеможливлює здійснення законної діяльності ЗСУ та іншими військовими формуваннями або істотно знижує її ефективність.

При цьому, ОСОБА_5 усвідомлював об`єктивно існуючу небезпеку свого діяння та бажав настання передбачуваних суспільно небезпечних наслідків.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , визнавши в повній мірі свою винуватість за пред`явленим йому обвинуваченням, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 23 жовтня 2024 року, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди розуміє.

Захисник також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, що була укладена 23 жовтня 2024 року між її підзахисним та прокурором.

Прокурор також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості укладену 23 жовтня 2024 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Заслухавши думку учасників процесу, роз`яснивши наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст.473 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладену угоду між прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_17 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості від 23 жовтня 2024 року року слід затвердити, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту ст.468, ч.4 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка укладається у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.114-1 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Надана суду угода відповідає вимогам, які ставляться до угоди про визнання винуватості, що передбачені ст.472 КПК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Обставин, які б вказували на необхідність відмови в затвердженні угоди судом не вбачається. В данному випадку угода відповідає інтересам суспільства та держави. Даних про те, що умови угоди суперечать вимогам КПК України, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди, умови угоди не відповідають інтересам суспільства, умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, існує очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, відсутні фактичні підстави для визнання винуватості, що передбачено вимогами ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 цього Кодексу.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд також виходить з вимог ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу винного, а саме те, що обвинувачений виключно негативно ставиться до вчиненного, щиро жаліє за скоєним, виключно позитивно характеризується за місцем проживання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відносить повне визнання вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальність, має незадовільний стан здоров`я оскільки є інвалідом другої групи.

Обставиною, що обтяжує обвинуваченому ОСОБА_5 покарання є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Зокрема, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.114-1 КК України, а узгоджене покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, зі звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, згідно зі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, з урахуванням суспільної небезпеки вчиненого та пом`якшуючих покарання обставин (повне визнання вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, обвинувачений має інвалідність другої групи) буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

При цьому, суд вважає, що з урахуванням призначеного обвинуваченому покарання з застосуванням до нього вимог ст.75 КК України, до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого, згідно ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 серпня 2024 року слід скасувати, звільнивши ОСОБА_5 з під варти в залі суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 375, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 жовтня 2024 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_17 та обвинуваченим ОСОБА_5 в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді п`яти років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.п.2,4 ч.3 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою застосований до ОСОБА_5 , згідно ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 серпня 2024 року - скасувати. Звільнити ОСОБА_5 з під варти негайно в залі суду.

Долю речових доказів по справі вирішити наступним чином: транспортний засіб марки "Opel Vivaro", д.н.з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , з ключами та техпаспортом до нього - повернути законному володільцю; мобільний телефон марки "Redmi Note 9" - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд, лише з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_18