Справа № 157/550/24
Провадження №1-кс/157/318/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання заступника керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 7 лютого 2024 року за № 0000003, щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщане, Камінь-Каширського району, Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одружений, не працевлаштований, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3 ст. 332 КК України,

в с т а н о в и в:

Заступник керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області з клопотанням, в якому просить встановити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 29 серпня 2024, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому останній проживає м. Камінь-Каширський Волинської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні. В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні, усвідомлюючи злочинний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючи ними, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, організував незаконне переправлення через державний кордон України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років та безпосередньо здійснив незаконне переправлення осіб через кордон за наступних обставин. ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, усвідомлюючи злочинний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючи ними, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи умови введеного в Україні воєнного стану, в порушення п. 2-9 Правил перетинання державного кордону України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, організував незаконне переправлення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через державний кордон України та в подальшому особисто здійснив таке переправлення. Так, ОСОБА_4 , на виконання попередньо досягнутої домовленості із невстановленими досудовим розслідуванням особами про незаконне переправлення через державний кордон ОСОБА_6 , який не мав передбачених законом підстав для виїзду за кордон в умовах воєнного стану, перебуваючи у невстановленому місці, о 10 год 33 хв 44 с 17.11.2022 забезпечив внесення відомостей про ОСОБА_6 до інформаційної системи «Шлях» (заявка № 752546 від 17.11.2022), адміністратором якої є Укртрансбезпека, як нібито водія ТОВ «СТАР ТРАНС ЛТД», що не відповідало дійсності, оскільки ОСОБА_6 не був офіційно працевлаштований у ТОВ «СТАР ТРАНС ЛТД» та здійснював виїзд в своїх особистих інтересах, а не в цілях міжнародних пасажирських перевезень ТОВ «СТАР ТРАНС ЛТД», так як навіть не мав посвідчення водія. В подальшому, 17.11.2022 о 17 год 38 хв ОСОБА_4 , маючи відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та право на виїзд за межі України як багатодітний батько, через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Угринів», розташований поблизу с. Угринів, Сокальського району, Львівської області, на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 CDI», д.н.з. « НОМЕР_1 », власником якого є ОСОБА_7 , незаконно переправив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через державний кордон України до Республіки Польща, як водія ТОВ «СТАР ТРАНС ЛТД». У подальшому ОСОБА_4 18.11.2022 о 01 год 12 хв повернув через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Угринів» на територію України автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 CDI», д.н.з. « НОМЕР_1 », в свою чергу ОСОБА_6 станом на 14.06.2024 на територію України не повернувся. Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України. Крім цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, усвідомлюючи злочинний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючи ними, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи умови введеного в Україні воєнного стану, в порушення п. 2-9 Правил перетинання державного кордону України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995, організував незаконне переправлення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , через держаний кордон України та в подальшому особисто здійснив таке переправлення. Так, ОСОБА_4 , діючи повторно, на виконання попередньо досягнутої домовленості із невстановленими досудовим розслідуванням особами про переправлення через державний кордон ОСОБА_8 , який не мав передбачених законом підстав для виїзду за кордон в умовах воєнного стану, перебуваючи у невстановленому місці, о 10 год 33 хв 44 с 17.11.2022 забезпечив внесення відомостей про ОСОБА_8 до інформаційної системи «Шлях» (заявка № 752546 від 17.11.2022), адміністратором якої є Укртрансбезпека, як нібито водія ТОВ «СТАР ТРАНС ЛТД», що не відповідало дійсності, оскільки ОСОБА_8 не був офіційно працевлаштований у ТОВ «СТАР ТРАНС ЛТД» та здійснював виїзд в своїх особистих інтересах, а не в цілях міжнародних пасажирських перевезень ТОВ «СТАР ТРАНС ЛТД». В подальшому, 17.11.2022 о 17 год. 38 хв. ОСОБА_4 , маючи відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та право на виїзд за кордон України, як багатодітний батько, через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Угринів», розташований поблизу с. Угринів, Сокальського району, Львівської області, на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 CDІ» д.н.з. « НОМЕР_1 », власником якого є ОСОБА_7 , незаконно переправив ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , через державний кордон України до Республіки Польща, як водія ТОВ «СТАР ТРАНС ЛТД». У подальшому ОСОБА_4 18.11.2022 о 01 год 12 хв повернув через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Угринів» на територію України автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 CDI», д.н.з. « НОМЕР_1 », в свою чергу ОСОБА_8 станом на 14.06.2024 на територію України не повернувся. Крім цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, усвідомлюючи злочинний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючи ними, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи умови введеного в Україні воєнного стану, в порушення п. 2-9 Правил перетинання державного кордону України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995, організував незаконне переправлення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , через держаний кордон України та в подальшому особисто здійснив таке переправлення. Так, ОСОБА_4 , діючи повторно, на виконання попередньо досягнутої домовленості із невстановленими досудовим розслідуванням особами про переправлення через державний кордон ОСОБА_9 , який не мав передбачених законом підстав для виїзду за кордон в умовах воєнного стану, перебуваючи у невстановленому місці, о 06 год 01 хв 15 с 11.02.2023 забезпечив внесення відомостей про ОСОБА_9 до інформаційної системи «Шлях» (заявка № 1071018 від 11.02.2023), адміністратором якої є Укртрансбезпека, як нібито водія ТОВ «ГРАФ АВТО-ТРАНС», що не відповідало дійсності, оскільки ОСОБА_9 не був офіційно працевлаштований у ТОВ «ГРАФ АВТО-ТРАНС» та здійснював виїзд в своїх особистих інтересах, а не в цілях міжнародних пасажирських перевезень ТОВ «ГРАФ АВТО-ТРАНС». В подальшому, 11.02.2023 о 06 год 45 хв ОСОБА_4 , маючи відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та право на виїзд за кордон України як багатодітний батько, через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Угринів», розташований поблизу с. Угринів, Сокальського району, Львівської області, на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 315 CDI», д.н.з. « НОМЕР_2 », власником якого є ОСОБА_10 , незаконно переправив ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , через державний кордон України до Республіки Польща, як водія ТОВ «ГРАФ АВТО- ТРАНС». У подальшому ОСОБА_4 11.02.2023 о 13 год 18 хв повернув через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Угринів» на територію України автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 315 CDI», д.н.з. « НОМЕР_2 », в свою чергу ОСОБА_9 станом на 14.06.2024 на територію України не повернувся. Крім цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, усвідомлюючи злочинний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючи ними, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи умови введеного в Україні воєнного стану, в порушення п. 2-9 Правил перетинання державного кордону України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995, організував незаконне переправлення ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , через держаний кордон України та в подальшому особисто здійснив таке переправлення. Так, ОСОБА_4 , діючи повторно, на виконання попередньо досягнутої домовленості із невстановленими досудовим розслідуванням особами про переправлення через державний кордон ОСОБА_11 , який не мав передбачених законом підстав для виїзду за кордон в умовах воєнного стану, перебуваючи у невстановленому місці, о 09 год. 04 хв. 18 с 02.06.2023 забезпечив внесення відомостей про ОСОБА_11 до інформаційної системи «Шлях» (заявка № 1532913 від 02.06.2023), адміністратором якої є Укртрансбезпека, як нібито водія ТОВ «ГРАФ АВТО-ТРАНС», що не відповідало дійсності, оскільки ОСОБА_11 не був офіційно працевлаштований у ТОВ «ГРАФ АВТО-ТРАНС» та здійснював виїзд в своїх особистих інтересах, а не в цілях міжнародних пасажирських перевезень ТОВ «ГРАФ АВТО-ТРАНС». В подальшому, 02.06.2023 о 21 год 35 хв ОСОБА_4 , маючи відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та право на виїзд за кордон України як багатодітний батько, через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Угринів», розташований поблизу с. Угринів, Сокальського району, Львівської області, на автомобілі марки «VOLKSWAGEN CRAFTER», д.н.з. « НОМЕР_3 », власником якого є ОСОБА_10 , незаконно переправив ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 через державний кордон України до Республіки Польща, як водія ТОВ «ГРАФ АВТО-ТРАНС». У подальшому ОСОБА_4 03.06.2023 о 20 год 38 хв повернув через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Угринів» на територію України автомобіль «VOLKSWAGEN CRAFTER», д.н.з. « НОМЕР_3 », в свою чергу ОСОБА_11 станом на 14.06.2024 на територію України не повернувся. Крім цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, усвідомлюючи злочинний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючи ними, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи умови введеного в Україні воєнного стану, в порушення п. 2-9 Правил перетинання державного кордону України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995, організував незаконне переправлення ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , через держаний кордон України та в подальшому особисто здійснив таке переправлення. Так, ОСОБА_4 , діючи повторно, на виконання попередньо досягнутої домовленості із невстановленими досудовим розслідуванням особами про переправлення через державний кордон ОСОБА_12 , який не мав передбачених законом підстав для виїзду за кордон в умовах воєнного стану, перебуваючи у невстановленому місці, о 15 год. 32 хв 54 с 02.02.2024 забезпечив внесення відомостей про ОСОБА_12 до інформаційної системи «Шлях» (заявка № 2617972 від 02.02.2024), адміністратором якої є Укртрансбезпека, як нібито водія ТОВ «ГРАФ АВТО-ТРАНС», що не відповідало дійсності, оскільки ОСОБА_12 не був офіційно працевлаштований у ТОВ «ГРАФ АВТО-ТРАНС» та здійснював виїзд в своїх особистих інтересах, а не в цілях міжнародних пасажирських перевезень ТОВ «ГРАФ АВТО-ТРАНС». В подальшому, 03.02.2024 о 03 год 31 хв. ОСОБА_4 , маючи відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та право на виїзд за кордон України як багатодітний батько, через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Грушів», розташований поблизу с. Грушів, Яворівського району, Львівської області, на власному автомобілі марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», д.н.з. « НОМЕР_4 », незаконно переправив ОСОБА_12 через державний кордон України до Республіки Польща, як водія ТОВ «ГРАФ АВТО-ТРАНС». У подальшому ОСОБА_4 03.02.2024 о 19 год 07 хв повернув через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Угринів» на територію України автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», д.н.з. « НОМЕР_4 », в свою чергу ОСОБА_12 станом на 14.06.2024 на територію України не повернувся. Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України. Крім цього, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 06.02.2024 у невставленому місці, у ОСОБА_4 , якому було достовірно відомо, що Указами Президента України введено та неодноразово продовжено строк дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з чим в Україні діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, виник злочинний умисел, пов`язаний із організацією незаконного повторного переправлення військовозобов`язаних чоловіків через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок, засобів та усуненням перешкод, за грошову винагороду. Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено військовий стан на всій території України з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указами Президента України неодноразово продовжувався, востаннє 05.02.2024 строком на 90 діб. Відповідно до пункту 3 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 (далі - Указ) передбачено, що окрім іншого у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст.ст. 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України. Відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24,02.2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом. Відповідно до Указу Президента № 255/2023 від 01.05.2023 продовжено загальну мобілізацію на 90 діб. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Тобто, в Україні діє особливий період, а тому, у зв`язку із введенням воєнного стану з 05 год 30 хв 24.02.2022 право на виїзд з України, а також перетин державного кордону України, громадянами України без наявних законних підстав тимчасово обмежено. Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 (далі - Правила), затверджено порядок і вичерпний перелік підстав, за яких громадяни України мають право на виїзд із України, а також перетин державного кордону у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану. За змістом п. 2-6 Правил категорії осіб, яким дозволяється виїзд за межі України, також визначено ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», серед них: які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати. Відтак, для перетинання державного кордону в період дії воєнного стану зазначені громадяни, крім паспортних документів, повинні мати також підтверджуючі документи, якими, зокрема, є свідоцтва про шлюб із особою з інвалідністю І чи II групи. Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_13 , у невстановлений слідством час, але не пізніше 06.02.2024, перебуваючи у невстановленому місці, розробив злочинну схему, яка полягала в організації незаконного переправлення військовозобов`язаних чоловіків через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок, засобів та усуненням перешкод, за грошову винагороду. Діючи відповідно до свого злочинного плану, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_13 підшукував чоловіків, які у законний спосіб не могли виїхати з території України, після чого ОСОБА_13 підшукував жінок з інвалідністю І чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати, та які за грошову винагороду, погоджувались за вказівкою ОСОБА_4 та ОСОБА_13 вступити у фіктивний шлюб із невідомою особою. Так, реалізовуючи спільний з ОСОБА_13 злочинний умисел, ОСОБА_4 06.02.2024 (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на АЗС «WOG», що по АДРЕСА_2 , зустрівся із військовозобов`язаним ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в ході розмови з останнім, демонструючи свою обізнаність щодо способу незаконного перетину державного кордону України в умовах воєнного стану, пообіцяв за грошову винагороду 10000 доларів США сприяти у пошуку одинокої жінки з інвалідністю І чи II групи, яка не має інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати, та укладенні із нею фіктивного шлюбу для подальшого перетину ОСОБА_14 державного кордону України. В подальшому, на виконання свого спільного злочинного умислу ОСОБА_13 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, відшукав та домовився з ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка являється особою з інвалідністю II групи про укладання фіктивного шлюбу з ОСОБА_14 . Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на організацію незаконного переправлення ОСОБА_16 через держаний кордон України, ОСОБА_4 10.02.2024, перебуваючи на АЗС «WOG», що по АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що укладення шлюбу між ОСОБА_15 та ОСОБА_14 є фіктивним, повідомив останнього про необхідність приїзду 13.02.2024 о 07 год 30 хв до м. Володимир Волинської області, для оформлення документів щодо укладання шлюбу. Так, 13.02.2024 близько 09 год ОСОБА_17 на виконання вказівки ОСОБА_4 прибув до центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Володимирської міської ради Володимирського відділу ДРАЦС у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що розташований за адресою Волинська області, м. Володимир, вул. Устилузька, 17, куди ОСОБА_13 організував прибуття ОСОБА_15 для оформлення відповідних документів для подальшого укладання фіктивного шлюбу із ОСОБА_14 , про що останні за вказівкою ОСОБА_4 та ОСОБА_13 подали заяви про державну реєстрацію шлюбу, форма якої встановлена наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 «Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні» (додаток 7), зазначивши у них завідомо неправдиву інформацію про добровільне волевиявлення та взаємну згоду на вступ до шлюбу. У подальшому, з метою отримання офіційних документів, що дають право на виїзд за кордон в умовах воєнного стану, умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 27.03.2024 близько 09 год 40 хв попередньо домовившись із ОСОБА_14 зустрівся із останнім на АЗС « ІНФОРМАЦІЯ_7 », що по АДРЕСА_4 , та власним автомобілем «MERCEDES-BENZ», моделі «SPRINTER 313 CDI», 2014 року виписку, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , доставив його до Володимирського відділу ДРАЦС у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , куди ОСОБА_13 заздалегідь організував прибуття ОСОБА_15 . Після цього, за вказівкою ОСОБА_4 та ОСОБА_13 . 27.03.2024 близько 12 год ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , перебуваючи в приміщенні Володимирського відділу ДРАЦС у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на підставі наданих останніми даних, отримали від працівника вказаної установи свідоцтво про шлюб між ними серії НОМЕР_5 від 27.03.2024. В свою чергу, ОСОБА_4 та ОСОБА_13 після отримання вищезазначеного свідоцтва про шлюб, перебуваючи у м. Володимирі, висунули вимогу ОСОБА_14 про передачу грошових коштів у сумі 11000 доларів США, однак у подальшому в телефонному режимі ОСОБА_4 додатково повідомив ОСОБА_14 про збільшення суму неправомірної винагороди до 12000 доларів США. У подальшому, ОСОБА_4 з метою отримання грошових коштів від ОСОБА_14 за спільну з ОСОБА_13 . організацію в укладенні фіктивного шлюбу між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , що надало тому право на безперешкодний виїзд за межі України, 28.03.2024 близько 13 год зустрівся з ним на території автостанції за адресою: АДРЕСА_6 , зокрема в салоні автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», моделі «SPRINTER 313 CDI», 2014 року виписку, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , та о 13 год 10 хв одержав від ОСОБА_17 попередньо узгоджену суму грошових коштів в сумі 12000 доларів США, які в подальшому мав розділити з ОСОБА_13 . Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. З урахуванням наведеного, 28.03.2024 о 13 год 11 хв ОСОБА_4 затримано у порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, та 29.03.2024 о 12 год 10 хв останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. У подальшому 14.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 332 КК України. Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_4 повністю визнав свою вину та причетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. Окрім визнавальних показань самого підозрюваного, його винуватість у скоєному повністю підтверджується іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом негласних слідчих-розшукових дій - аудіо-відео контроль особи, протоколами допиту свідка ОСОБА_14 , протоколом обшуку автомобіля підозрюваного, протоколом освідування підозрюваного, протоколом затримання підозрюваного, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а також іншими доказами. 29 березня 2024 року підозрюваному ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування, тобто до 26.05.2024 включно з визначенням суми застави в розмірі 242240 грн. 01.04.2024 підозрюваного ОСОБА_4 було звільнено з-під варти в зв`язку з внесенням застави у розмірі 242240 грн та відповідно на останнього покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. 24.05.2024 підозрюваному ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області продовжено строк дії обов`язків на строк досудового розслідування, тобто до 29.06.2024 включно. Зважаючи, що строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000003 від 07.02.2024 закінчується 29.06.2024 включно, 24.06.2024 до Камінь-Каширського районного суду подано клопотання про продовження строку досудового розслідування до 5 місяців відповідно до ст. 294 КПК України. Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 25.06.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 від 07.02.2024 до 29.08.2024. Враховуючи, що відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді застави, потреба в застосуванні якого не відпала, а також існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час існують, а тому з метою забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 виникла необхідність встановлення обов`язків під час запобіжного заходу у виді застави, визначеної ухвалою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 29.03.2024. Крім цього, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому, з урахуванням наведених обставин, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження, необхідним є встановити відносно підозрюваного ОСОБА_4 покладені обов`язки. Інші, більш м`які запобіжні заходи, у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Зважаючи на достатність доказів вини ОСОБА_4 та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи ті обставини, що існують достатні дані, що останній не буде дотримуватися покладених на нього процесуальних обов`язків у разі не обрання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, наявні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (зможе виїхати за кордон); чинитиме тиск та впливатиме на свідків з метою запобіганню притягнення його до відповідальності, може вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином. Запобігти наявним вищезазначеним ризикам неможливо без продовження покладених на підозрюваного обов`язків.

Заступник керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про покладення на підозрюваного ОСОБА_4 зазначених у клопотанні обов`язків на строк до 29 серпня 2024 року підтримав та пояснив, що саме обов`язок не відлучатися з населеного пункту, у якому проживає підозрюваний, тобто з м. Каменя-Каширського, без дозволу слідчого, прокурора або суду зможе забезпечити виконання завдань судочинства, та у підозрюваного немає перешкод для звернення до слідчого, прокурора або суду для отримання дозволу для виїзду за межі м. Каменя-Каширського.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти встановлення щодо ОСОБА_4 обов`язків, про які зазначається у клопотанні прокурора, не заперечив, крім обов`язку не відлучатися з населеного пункту, у якому проживає підозрюваний, тобто з м. Каменя-Каширського, без дозволу слідчого, прокурора або суду, та пояснив, що прокурором не долучено до клопотання жодного доказу про обґрунтованість підозри в частині організації переправлення за межі України 5 осіб, при перетині кордону ОСОБА_4 в автомобілі знаходився на пасажирському сидінні, водії не повернулися на Україну, а прокурор звинувачує ОСОБА_4 у переправлені останніх, хоча ОСОБА_4 був пасажиром, по 5 епізодах переправлення осіб прокурор не надає ніяких документів, а тому у цій частині підозра не обґрунтована, не надано суду нових доказів в обґрунтування підозри щодо організації фіктивного шлюбу, а з огляду на час, що минув, то ризики, про які зазначає прокурор, є не актуальними, посилання прокурора на те, що ОСОБА_4 зможе зустрічатися з ОСОБА_13 безпідставні, адже під час перебування ОСОБА_4 на волі після внесення застави, не зафіксовано будь-яких контактів останнього з ОСОБА_13 підозрюваний має на утриманні 4 неповнолітніх (малолітніх) дітей, яких потрібно утримувати, та будучи не працевлаштованим, однак маючи автомобіль, ОСОБА_4 може заробляти цим автомобілем кошти, проте обов`язок не покидати м. Камінь-Каширський значно це утруднює, а звернення щоразу за дозволом до слідчого чи прокурора потребує певного часу, адже заява про надання дозволу розглядається не відразу. Перебуваючи на волі, підозрюваний жодного разу не порушив покладених обов`язків, на виклики з`являється, і навіть з`являвся тоді, коли строк покладених обов`язків сплив.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку захисника ОСОБА_5 та надані останнім пояснення.

Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити частково, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частинами 3, 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Частиною 7 ст. 194 КПК України встановлено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

З матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 29 березня 2024 року щодо ОСОБА_4 , як до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 травня 2024 року включно, визначено також розмір застави 242240 грн, за умови внесення якої на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області постановлено ОСОБА_4 звільнити з-під варти. У разі внесення зазначеної застави на ОСОБА_4 покладено обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; 2) не відлучатись з населеного пункту в якому він проживає: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання; 4) утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На момент застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави ОСОБА_4 обґрунтовано підозрювався в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР 7 лютого 2024 року за №0000003 за ч. 3 ст. 332 КК України.

29 березня 2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного злочину.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 28 березня 2024 року вбачається, що ОСОБА_4 був затриманий о 13 год 11 хв 28 березня 2024 року у м. Камені-Каширському, підстава затримання: п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Згідно з повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру від 14 червня 2024 року, ОСОБА_18 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме, в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, а також у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України, а саме у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у тому числі за ознакою повторності.

Обґрунтованість підозри за ч. 3 ст. 332 КПК України підтверджується наявністю вагомих доказів, наданих слідчому судді, зокрема, копією протоколу невідкладного обшуку від 28 березня 2024 року, згідно з яким під час проведення обшуку у автомобілі марки «MERCEDES-BENZ», моделі «SPRINTER 313 CDI», 2014 року виписку, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , у салоні автомобіля між водійським та пасажирським сидіннями виявлені грошові купюри, які перетиснуті резинкою жовтого кольору, та при їх детальному огляді у стерильних медичних рукавичках виявлено, що грошові купюри номіналом 100 доларів США та кожна із них мають однаковий серійний номер « НОМЕР_6 », та при відповідному просвічені цих грошових купюр встановлено, що на них наявна люмінесцентна речовина жовтуватого кольору, зазначені купюри вилучено, їх кількість склала 120 штук номіналом 100 доларів США, копіями протоколів допиту свідка ОСОБА_14 від 7 лютого 2024 року, 28 березня 2024 року, з яких вбачається, що між ним та ОСОБА_19 у лютому-березні 2024 року була домовленість, згідно з якою за грошові кошти останній за участю особи на ім`я ОСОБА_20 організували йому оформлення фіктивного шлюбу у РАЦС з іншою жінкою та отримання свідоцтва про шлюб з метою подальшого виїзду його (свідка ) за межі території України; копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , з якого вбачається, що Володимирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було зареєстровано 27 березня 2024 року шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , актовий запис № 43.

В обґрунтованість підозри за ч. 2 ст. 332 КК України слідчому судді під час розгляду клопотання про встановлення обов`язків (під час дії запобіжного заходу у вигляді застави) доказів не надано.

Разом з тим, з копії повідомлення начальника ІТТ № 1 ГУНП у Волинській області від 1 квітня 2024 року № 281/41/01-2024, вбачається, що у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 , який утримувався з 29 березня 2024 року в ІТТ № 1 ГУНП у Волинській області на підставі ухвали слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області під вартою, 01 квітня 2024 року о 12 год 10 хв звільнено з-під варти.

Згідно з ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Таким чином, з моменту внесення застави, підозрюваний є особою, відносно якої у кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Кримінальним процесуальним кодексом України не визначено конкретного строку дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 24 травня 2024 року щодо ОСОБА_4 продовжено строк дії обов`язків, покладених на нього, на строк до 29 червня 2024 року включно, а саме: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; 2) не відлучатись з населеного пункту в якому він проживає: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання; 4) утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 25 червня 2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 29 серпня 2024 року.

Встановлено і те, що строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків закінчився.

Разом із цим, закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію запобіжного заходу (яким в цьому випадку є застава) і не є підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, виховує 4 неповнолітніх дітей, не працевлаштований.

Злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , належить до категорії тяжких злочинів, за вчинення цього злочину передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна; злочин скоєно у воєнний час, з залученням інших осіб.

Враховуючи вищезазначені фактичні обставини скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КПК України, у сукупності з вагомістю доказів про причетність підозрюваного до скоєння цього злочину та з наведеними вище даними про його особу, а також з суворістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у скоєнні якого він підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку, що продовжують існувати ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, впливати на свідків, а тому доцільно та необхідно покласти на нього як на підозрюваного, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, до 29 серпня 2024 року, а саме: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; 2) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання; 3) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, про що у судовому засіданні сторона захисту не заперечила.

В той же час, слідчий суддя не вбачає потреби у покладенні на підозрюваного, який, будучи звільнений з-під варти у зв`язку з внесенням застави, умов запобіжного заходу не порушує, на утриманні має 4 неповнолітніх дітей, такого обов`язку як не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає.

Прокурором не доведено, що не застосування такого обов`язку не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 29 березня 2024 року на ОСОБА_4 було покладено обов`язок здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`ізд в Україну.

Крім того, навіть після спливу строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, для підозрюваного, окрім визначених ухвалою слідчого судді обов`язків, продовжують діяти загальні процесуальні обов`язки, передбачені ч. 7 ст. 42 КПК України, які забезпечуються внесеною заставою.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 194, 202 КПК України, -

постановив:

Клопотання заступника керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити частково.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3 ст. 332 КК України, до 29 серпня 2024 року обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання;

3) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання обов`язків, покладених на нього судом, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом, для використання коштів судового збору.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Дата проголошення повного тексту ухвали 12 год 40 хв 26 липня 2024 року

Слідчий суддя: ОСОБА_1