Справа № 538/1770/24
Провадження № 1-кп/538/195/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2024 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000489 від 04.07.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, уродженця с. Нижня Будаківка,

Лохвицького району, Полтавської області, із середньою освітою,

не одруженого, непрацюючого, на утриманні малолітніх дітей

не має, зареєстрованого та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого, останій раз 09.09.2021 р.

Лохвицьким районним судом Полтавської області

за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, 70 ч. 1 КК України

до 4 років позбавлення волі, звільненого на підставі

ст. 75 КК України від відбування покарання з

випробуванням з іспитовим строком 2 роки

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 360 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03.07.2024 близько 02:00 ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме на крадіжку кабелю із магістральної кабельної лінії зв`язку, яка належить ПАТ «Укртелеком», взяв зі свого господарства пилку для металу та ліхтарик і прийшов на АДРЕСА_2 до каналізаційного люку кабельної каналізації ОП №7002ч, розташованого у кінці вулиці. Далі реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливим мотивом, повторно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, заліз у яму кабельної каналізації ОП №7002ч, де заздалегідь підготовленою пилкою для металу перерізав кабель 300x2x0,4 (інв. № 530600 ИК- 220268). Після цього, ОСОБА_4 попрямував до ями кабельної каналізації ОП №7001ч, яка розташована неподалік в с. Токарі та у якій із поверхні землі виднівся вищевказаний інтернет кабель, далі пилкою перерізав інший кінець кабелю. У подальшому, ОСОБА_4 витягнув відрізану ним частину кабелю ТПП 300x2x0,4, завдовжки 85 метрів, яку забрав із собою, таким чином заволодівши викраденим майном. Після цього, ОСОБА_4 перетягнув 85 метрів викраденого кабелю до соснового лісу поряд із річкою ОСОБА_6 , що в с. Токарі, де порізав кабель на менші частини, та в подальшому з метою сховати переніс їх та заховав поблизу річки неподалік вулиці Нова в с. Токарі, таким чином розпорядившись викраденим майном та завдавши Полтавській філії ПАТ «Укртелеком» збитків відповідно до висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-24/1229-ТВ від 22.07.2024 р. на суму 28333 грн 90 коп. Таким чином своїми умисними, корисливими та протиправними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно та в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України. Окрім того, ОСОБА_4 03.07.2024 близько 02:00, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на порушення права власності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що його злочинні дії залишаються непоміченими для оточуючих, шляхом вільного доступу, прийшов на АДРЕСА_2 до каналізаційного люку кабельної каналізації ОП №7002ч, розташованого у кінці вулиці після чого залізши у яму кабельної каналізації де використовуючи заздалегідь підготовлену пилку по металу за допомогою якої зрізав один кінець кабелю зв`язку ТПП 300x2x0,4 (інв. № 530600 ИК-220268), який належить ПАТ «Укртелеком». У подальшому ОСОБА_4 підійшов до ями кабельної каналізації ОП №7001ч, у якій із поверхні землі виднівся вишевказаний кабель, та яка розташована неподалік в АДРЕСА_1 , де тим самим предметом перерізав інший кінець кабелю. Далі останній демонтував відрізану ним частину кабелю зв`язку ТПП 300x2x0,4, завдовжки 85 метрів, умисно пошкодивши при цьому телекомунікаційну мережу, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг, а саме припинення доступу до домашнього інтернету з 03.07.2024 по 26.07.2024 для 12 абонентів, які обслуговуються ПАТ «Укртелеком». Таким чином ОСОБА_4 умисно пошкодив телекомунікаційну мережу, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 360 КК України - як умисне пошкодження або руйнування телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, пояснив, що дійсно в липні місяці, точно дати не пам`ятає, вночі викрав кабель в АДРЕСА_3 , переніс в ліс, де порізав на менші частини метрів по два і збирався здати на металобрухт, але не встиг, бо працівники поліції на наступний день приїхали і він їм добровільно видав порізаний кабель.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що дійсно влітку цього року виявили викрадення інтернет кабеля, між м. Заводське та с. Токарі, оскільки почали надходити звернення від мешканців с. Токарі про відсутність інтернетзв`язку.

Обвинувачений не заперечував правильність кваліфікації дій органами досудового розслідування.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті в межах висунутого звинувачення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин в межах висунутого звинувачення із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, представника потерпілого, та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, представника потерпілого, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно в умовах воєнного стану, та ч.1 ст. 360 КК України а саме умисне пошкодження або руйнування телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Так, суд, призначаючи обвинуваченому міру покарання, враховує характер та тяжкість скоєних кримінальних правопорушень, одне з яких є корисливим, відноситься до тяжких злочинів, ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні як на досудовому слідстві так і під час розгляду справи в суді, дані, які характеризують його особу.

Так, обвинувачений на утриманні осіб не має,раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, проте перебуває на обліку у лікаря нарколога .

В судовому засіданні обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушеннь, щиро розкаявся, крім того, сприяв здійсненню досудового розслідування, що підтверджено стороною обвинувачення.

На підставі ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання на думку суду відсутні.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, враховуючи наведені вище дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше судимий, наявність пом`якшуючих покарання обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначити йому покарання у виді позбавлення волі за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш сувоого покарання більш суворим.

При цьому вищевказані обставини, та позиція представника потерпілого, незважаючи на досудову доповідь, відповідно до якої виправлення особи не можливе без ізоляції від суспільства, дають суду підстави для висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання і тому відповідно до ст. 75 КК України його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а щодо судових витрат - відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 394 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185 та ч.1 ст 360 КК України, та призначити покарання у виді:

-за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 років.

- за ч. 1 ст. 360 КК України - у виді обмеження волі строком на 2 роки.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`яти) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судові витрети за проведену експертизу в сумі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) грн 84 коп .

Речові докази у кримінальному провадженні:

- пилку по металу, ручка якої обмотана ізолентою синього кольору, що находиться на зберіганні в камері речових доказів ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області згідно квитанції № 129, знищити;

- 20 частин розпиляного мідного кабелю, що находиться на зберіганні в камері речових доказів ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області згідно квитанції № 130 повернути Полтавській філії ПАТ «Укртелеком»

На вирок може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лохвицького

районного суду Людмила ЦІМБОТА