ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

«04» листопада 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Обставини, якими обґрунтована скарга.

Скарга ОСОБА_3 обґрунтована тим, що 22 жовтня 2024 року ним, як головою ГО «НОН-СТОП», з використанням технологій електронної пошти, з накладенням ЕЦП (КЕП), з офіційної електронної пошти ГО «НОН-СТОП» на офіційну електронну пошту НАБУ було подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень, встановлених в ході здійснення правозахисної діяльності, а саме про те, що керівництво Міністерства оборони України, використовуючи ряд підконтрольних, афілійованих фізичних та юридичних осіб, створили організовану злочинну групу, діяльність якої спрямована на розкрадання і привласнення грошових бюджетних коштів, в тому числі коштів, що надходять за міжнародними та державними програмами, при виконанні тендерних пропозицій по закупівлі дронів та продовольства для ЗС України, що завдає прямої шкоди обороноздатності України та свідчить про вчинення вказаними суб`єктами державної зради. Заявник зазначає, що в діях зазначених суб`єктів вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст.212, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 336, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.3 ст. 368, ч.3 ст. 369 КК України. При цьому, всупереч положенням ст. 214 КПК України, на даний час відомості за вказаною заявою до ЄРДР не внесені, його не повідомлено про початок досудового розслідування, витяг з ЄРДР не надано, що заявник вважає протиправною бездіяльністю та укриттям злочину і просить зобов`язати уповноважених осіб НАБУ внести відомості за його заявою та розпочати розслідування.

Позиція сторін у судовому засіданні.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, в прохальній частині скарги просив суд проводити судовий розгляд без його участі.

Представник НАБУ в судове засідання не з`явився. До суду надійшли письмові пояснення від представника НАБУ - детектива ОСОБА_4 , зі змісту яких вбачається, що Національне бюро заперечує проти задоволення скарги ОСОБА_3 , вважає її безпідставною і необґрунтованою. Зазначає, що до Національного бюро надійшла заява ОСОБА_3 від 22 жовтня 2024 року щодо ймовірного вчинення службовими особами Департаменту політики закупівель Міністерства оборони України, зокрема щодо ймовірних правопорушень у сфері закупівлі продуктів харчування та БПЛА. У ході розгляду цієї заяви детективами НАБУ не було знайдено інформації про те, які саме продукти постачалися за завищеними цінами, суму завищення, обсяг поставки неякісних товарів та їх вартість, за відсутності чого детективи не можуть прийти до висновку щодо наявності складу злочину у вказаній заяві щодо постачання Міністерством оборони продуктів харчування. Щодо викладених у заяві фактів про ймовірне завищення ціни під час закупки БПЛА, то провівши аналіз ринкових цін на вказані товари органом досудового розслідування було встановлено факт відповідності закупівлі БПЛА за ринковими цінами, що свідчить про відсутність складу злочину у цій частині заяви. Детектив просив у задоволенні скарги відмовити, а її розгляд проводити без представника НАБУ за наявними письмовими запереченнями.

Положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності представників НАБУ, які були повідомлені про розгляд належним чином, та за відсутності заявника, який просить здійснювати такий розгляд без нього.

Встановлені обставини, мотиви і оцінка слідчого судді.

Дослідивши матеріали скарги з додатками та письмові заперечення представника особи бездіяльність якої оскаржується, враховуючи не виконання органом досудового розслідування положень ст.214 КПК України, що в свою чергу свідчить про різне бачення/тлумачення учасниками процесуальних норм права, слідчий суддя вважає за доцільне надати оцінку таким взаємовідносинам, як в процесуальному аспекті, так і в частині обґрунтованості поданої заяви до правоохоронного органу.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України (ст. 26 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого (детектива), прокурора в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

За змістом ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Виходячи з аналізу кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана з одного боку забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

У своїй заяві про злочин від 22 жовтня 2024 року ОСОБА_3 зазначає, зокрема, що, на його думку, за викладених у заяві обставин, керівництво Міністерства оборони України, зокрема директор Департаменту політики закупівель Міністерства оборони України - ОСОБА_5 , директор ДП "АГЕНЦІЯ ОБОРОННИХ ЗАКУПІВЕЛЬ"- ОСОБА_6 , директор ДП «ДОТ» - ОСОБА_7 , використовуючи ряд підконтрольних, афілійованих фізичних та юридичних осіб, в тому числі ТОВ «ТРЕЙД ГРАНІТ ІНВЕСТ», ТОВ «БУСЬКИЙ КОНСЕРВНИЙ ЗАВОД», ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5», ТОВ «ФУДГРАНД», ТОВ «АСІКС ГРУП», ТзОВ «Міт Пром», ТОВ «ЯСНО 2022», ТОВ «НЕБО В ПІКСЕЛЬ», ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , створили організовану злочинну групу, діяльність якої спрямована на розкрадання і привласнення грошових бюджетних коштів, в тому числі коштів, що надходять за міжнародними та державними програмами, при виконанні тендерних пропозицій по закупівлі дронів та продовольства для ЗС України, що завдає прямої шкоди обороноздатності України та свідчить про вчинення вказаними суб`єктами державної зради. При реалізації вказаної злочинної схем, учасники ОЗГ, перебуваючи у злочинній змові із представниками Державної податкової служби України, використовуючи підконтрольних юридичних осіб, що входять до складу конвертаційного центру, здійснюють ухилення від сплати податків, легалізацію грошових коштів, отриманих злочинним шляхом. Дана злочинна схема реалізується шляхом укладення фіктивних, договорів: укладаючи угоди із підконтрольними підприємствами за завищеними цінами, незаконним нарахуванням ПДВ та видаткової частини відбувається вивід коштів, з метою ухилення від сплати податків і подальшій легалізації, виведених бюджетних коштів через ряд ФОПів та підприємств, підконтрольних учасникам організованої злочинної групи. Крім того, керівництво Міністерства оборони України, зокрема директор Департаменту політики закупівель Міністерства оборони України - ОСОБА_5 , директор ДП "АГЕНЦІЯ ОБОРОННИХ ЗАКУПІВЕЛЬ"- ОСОБА_6 , директор ДП «ДОТ» - ОСОБА_7 , перебуваючи у злочинні змові з іншими учасниками організованої злочинної групи, зловживаючи службовим становищем, маючи вплив на представників ТЦК та СП сприяють організації схем по ухиленню від мобілізації особам, які працюють на підконтрольних їм підприємствах. На переконання заявника, в діях зазначених суб`єктів вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 336, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України. Вказані корупційні і зухвалі схеми можуть негативно вплинути на міжнародний авторитет України, що, в свою чергу, завадить залученню міжнародної допомоги у військовий час.

Втім, на думку слідчого судді, викладені у заяві ОСОБА_3 обставини не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування, який в свою чергу розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а як вбачається з самої заяви, у ній не наведено конкретних відомих заявнику відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, про які він зазначає у своїй заяві. При цьому, заявник не наводить будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували зазначене, а лише висуває загальне припущення про можливе вчинення зазначених ним у заяві протиправних дій, ґрунтуючись виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності таких дій та власному аналізі і бачені норм законодавства про кримінальну відповідальність.

Вказане, на думку слідчого судді, позбавляє орган досудового розслідування можливості провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності особи складу злочину, в той час, як така перевірка на стадії внесення відомостей покликана в тому числі для недопущення перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

За наведених обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що підстави для зобов`язання уповноважених осіб НАБУ виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести до ЄРДР відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 22 жовтня 2024 року, відсутні, а тому в задоволенні таких його вимог слід відмовити.

Вважаю за необхідне додатково зазначити, що кожне висловлене твердження у заяві про злочин (організована злочинна група; розкрадання і привласнення бюджетних коштів; державна зрада; злочинна змова; ухилення від сплати податків; легалізація грошових коштів; укладення фіктивних договорів; організація схеми по ухиленню від мобілізації особами та інше) повинно бути підтверджено будь-якими розумними поясненнями, які можливо перевірити та/або доданими матеріалами, у тому числі в частині підслідності НАБУ та підсудності ВАКС.

Лише самих відомостей з відкритих джерел, викладених у заяві та не підтверджених конкретними фактами та доказами (розумними сумнівами) та власного їх аналізу (інтерпретації), на переконання слідчого судді, не достатньо на підтвердження наявності ознак скоєння злочинів, які підслідні НАБУ, інакше будь-які дії, за такою логікою, можливо піддати сумніву та неправомірній перевірці.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_21