Справа № 203/4194/23
Провадження № 1-кп/0203/384/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_8 у вигляді цілодобового домашнього арешту на 2 місяці.

В обґрунтування клопотання послався на те, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачена ОСОБА_8 може переховуватись від органів суду, оскільки вона обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину у сфері недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, за яким законом передбачено виключне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Обвинувачена може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки після відкриття матеріалів досудового розслідування ознайомлена із їх показаннями, місцями мешкання, засобами зв`язку, місцем роботи тощо. Тобто з метою спотворення чи зміни ними своїх свідчень, відмови від давання свідчень, надання завідомо неправдивих свідчень обвинувачена через інших осіб може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, яких під час судового розгляду ще не допитано. Крім того, обвинувачена може незаконно впливати на інших обвинувачених у кримінальному провадженні з метою узгодженості їх показів між собою за для ухилення її або інших обвинувачених кримінальної відповідальності за вчинене.

Прокурор зазначає, що така поведінка обвинуваченої може перешкоджати завданням кримінального провадження, а саме: забезпеченню швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Так, прокурор вважає за доцільне продовжити застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту і таким чином запобігти спробам ОСОБА_9 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка, іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні.

Встановлені досудовим розслідуванням обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаних ризиків, продовження застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у даному провадженні є виправданим, оскільки з боку сторонніх споглядачів наявний суспільний інтерес до розгляду цього провадження, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом «Поваги до свободи особистості», що знайшло своє відображення в п. 79 Рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Подав письмове клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 на особисте зобов`язання, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що відповідно до частини 6 статті 181 КПК України сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Захисник зазначає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 вперше застосований Дніпровським апеляційним судом ухвалою від 11 вересня 2023 року, в подальшому цей запобіжний захід продовжувався кожні 2 місяці, та ухвалою суду від 14 травня 2024 року строк дії ухвали визначений до 14 липня 2024 року, а тому всупереч закону домашній арешт щодо ОСОБА_8 триває вже 10 місяців.

Крім того, захисник послався на те, що клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту подано прокурором у залі суду під час проведення судового засіданні 11 липня 2024 року, тобто з порушенням строку, встановленого ст. 199 КПК не пізніше ніж за п?ять днів до закінчення дії попередньої ухвали, за три дня до завершення дії ухвали від 14.05.2024 р.

Захисник зазначив, що з огляду на вимоги частини 6 статті 181 КПК України прокурор втратив право на продовження запобіжного заходу, якій є скасованим згідно до Закону. Крім того, доказів наявності на даний час зазначених прокурором ризиків суду не надано. Так, протягом 10 місяців застосування домашнього арешту ОСОБА_8 не вчиняла дії для ухилення від суду, не впливала на свідків та обвинувачених. Крім того, ОСОБА_8 невідомі ані свідки, ані інші обвинувачені, яких вона вперше побачила в суді.

Захисник зазначає, що прокурор просить застосувати домашній арешт на період з 22-00 год. до 06-00 год., проте не обґрунтовує як вказані ним ризики можуть проявлятися тільки у період часу з 22-00 год. до 06-00 год. та не проявлятися в інший час доби.

Обвинувачена ОСОБА_8 також просила відмовити у задоволенні клопотання, підтримала доводи захисника. Також зазначила, що вона кожного разу прибувала на виклики слідчого та суду, не має наміру впливати на свідків та інших учасників по справі.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтримали клопотання захисника ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_10 заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що ризики, які було встановлено на час обрання обвинуваченій запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати. Просив продовжити строк дії домашнього арешту.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання прокурора ОСОБА_10 про продовження обвинуваченій ОСОБА_8 строку домашнього арешту підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалою суду від 14.05.2024 клопотання прокурора ОСОБА_11 про застосування обвинуваченій ОСОБА_8 строку домашнього арешту задоволено та застосовано строк домашнього арешту на два місяці, тобто до 14.07.2024 року включно, заборонивши їй з 22 год. 00 хвил. до 6 год. 00 хвил. залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ., з покладенням на обвинувачену ОСОБА_8 обов`язків:

- з`являтися за викликом до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії запобіжного заходу спливає 14 липня 2024 року.

Кримінальне провадження на даний час перебуває на розгляді суду. Справу призначено до розгляду по суті та закінчити розгляд справи до 14.04.2024 є неможливим.

Суд звертає увагу на те, що обвинувальний акт не оголошувався, не досліджено жодного доказу по справі, не допитано свідків.

ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину у сфері недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, за яким передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Таким чином, існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачена ОСОБА_8 , враховуючи тяжкість можливого покарання може переховуватись від суду, оскільки невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для неї переховуватися від суду, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, яких під час судового розгляду ще не допитано, а також незаконно впливати на інших обвинувачених у кримінальному провадженні з метою узгодженості їх показів між собою за для ухилення її або інших обвинувачених кримінальної відповідальності за вчинене, оскільки обвинувачується у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи наведене, суд вважає, що запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту з покладенням на неї зазначених обов`язків є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої, клопотання прокурора про продовження застосування вказаного запобіжного є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_8 ніяких порушень не допускала, від суду не ухилялась, не є достатньою підставою для висновку, що і в подальшому вона буде дотримуватися належної процесуальної поведінки, враховуючи наявність вище перелічених ризиків.

Крім того, вказаний запобіжний захід нічний арешт - не є занадто обтяжливим для обвинуваченої, враховуючи, що в Україні введено воєнний стан, та встановлена комендантська година.

Положеннями ч.6 ст. 181 КПК України, на які посилається захисник, передбачено, що сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим. Отже, вказана норма не встановлює граничного строку перебування під домашнім арештом обвинуваченого під час судового провадження, тому посилання захисника на вказану норму при розгляді даного клопотання є необґрунтованими.

Посилання захисника на ст. 199 КПК України, якою передбачено, що к лопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, суд до уваги не приймає, оскільки предметом розгляду суду є клопотання прокурора про домашнього арешту, а ні тримання під вартою.

Строк дії ухвали про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту наразі не закінчився, так як відповідно до ухвали діє до 14.07.2024.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_4 про зміну про зміну запобіжного заходу обвинуваченій на менш суворий - особисте зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 181, 194, 331, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжного заходу виді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на два місяці, тобто до 11 вересня 2024 року включно, заборонивши їй з 22 год. 00 хвил. до 6 год. 00 хвил. залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинувачену ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- з`являтися за викликом до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків встановити до 11.09.2024 року включно.

Виконання ухвали покласти на відділення поліції за місцем проживання ОСОБА_8 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора - процесуального керівника у даному кримінальному провадженні.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_8 на особисте зобов`язання відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і набирає законної сили в момент ухвалення.

Суддя - ОСОБА_1