Номер провадження № 1-кп/756/1537/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, складений 28.08.2024 у кримінальному провадженні, яке внесене 08.08.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000896, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азербайджан, громадянина Республіки Азербайджан, із загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.06.2024 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, відповідно до ст.75,76 КК України з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

07.08.2024, близько 18:50 год., ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: м. Київ, пр-т Оболонський, буд. 2-Т , на землі побачив згорток з клейкої стрічки чорного кольору, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для власного вживання без мети збуту, підняв із землі вказаний згорток, тим самим незаконно придбав та почав зберігати при собі психотропну речовину для власного вживання без мети збуту.

Того ж дня, близько 19:00 год., за адресою: м. Київ, пр-т Оболонський, 2-Т ОСОБА_3 , був зупинений працівниками поліції, на запитання щодо наявності у нього заборонених засобів чи речовин, повідомив, що у власному рюкзаку, який був на ньому в той самий день, знаходиться згорток з клейкої стрічки чорного кольору, в якому прозорий пакет з кристалічною речовиною світлого кольору. Як наслідок, на місце події було викликано СОГ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, після приїзду якої у присутності двох понятих, ОСОБА_3 , самостійно та добровільно надав для огляду та вилучення із власного рюкзаку працівникам поліції згорток з клейкої стрічки чорного кольору, в якому знаходився прозорий пакет з кристалічною речовиною світлого кольору.

Під час досудового розслідування встановлено, що вилучена під час огляду місця події та надана на дослідження кристалоподібна речовина світлого кольору, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон), маса 4-ММС (4-метилметкатинон) в речовині становить 0,519 г.

Отже, ОСОБА_3 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

29.08.2024 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у якому міститься клопотання прокурора ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали кримінального провадження.

Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_3 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, статей 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження.

Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 установлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття, та відсутність обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.

Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як свідчать матеріали досудового розслідування, ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, співпрацював з органом досудового розслідування, повністю повідомив про спосіб незаконного придбання, а також надав дозвіл на спрощений розгляд кримінального провадження. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_3 як каяття, а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання.

Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_4 уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття та вказана в обвинувальному акті.

Суд уважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує викладені обставини справи, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, відсутності завданої шкоди, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, обставин, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий.

При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статями 69, 69-1 КК України, не встановлено.

Суд призначає покарання на підставі внутрішнього переконання і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігти вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Слід урахувати, що ОСОБА_3 раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку. Такі обставини не дають суду підстав для застосування більш м`якого покарання, або покарання з іспитовим строком, оскільки таке покарання не досягне визначеної ст. 50 КК України мети.

Так, за ч. 1 ст. 309 КК України слід призначити ОСОБА_3 покарання в виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, яке призначене за цим вироком, виходячи з вимог ст. 72 КК України (при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий, де одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі), невідбутого ОСОБА_3 покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 11.06.2024 у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання в виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання. Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Цивільний позов у провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-24/46067-НЗПРАП від 15.08.2024 у сумі 3029 грн 12 коп. відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню із ОСОБА_3 на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема, особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон), загальною масою 0,519 г, яка поміщена до паперового конверту та зберігається в камері схову речових доказів управління поліції Оболонського ГУНП в м. Києві, слід знищити.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, яке призначене за цим вироком, виходячи з вимог ст. 72 КК України, невідбутого ОСОБА_3 покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 11.06.2024 у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання в виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Процесуальні витрати: за проведення експертизи № СЕ-19/111-24/46067-НЗПРАП від 15.08.2024 у сумі 3029 грн 12 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази: особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон), загальною масою 0,519 г, яка зберігається в камері схову речових доказів управління поліції Оболонського ГУНП в м. Києві, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1