У Х В АЛ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання слідчої СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002895 від 08 жовтня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідча СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_2 звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з указаним клопотанням.

Згідно з частиною першою статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В судове засідання, належним чином повідомлена слідча не з`явилася, про поважність причин неявки суду не повідомила.

Однак, 30 жовтня 2024 року слідча СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_2 подала до канцелярії суду заяву, в якій просить клопотання про арешт майна повернути на доопрацювання.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась, відповідно до положень частини четвертої статті 107 КПК України, у зв`язку з неявкою прокурора.

Вивчивши матеріали клопотання та подану заяву, слідчий суддя виходить з наступного.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (частина третя стаття 26 КПК України).

Враховуючи принципи змагальності та диспозитивності кримінального процесу, визначених статтями 7, 22, 26 КПК України, а також письмову заяву слідчого про повернення клопотання, слідчий суддя вважає, що останній не підтримує його вимоги, тому розгляд цього клопотання по суті є неможливим.

Чинним кримінальним процесуальним законодавством визначений вичерпний перелік рішень слідчого судді за результатами розгляду клопотання про арешт майна, а питання про повернення такого клопотання на доопрацювання за заявою слідчого кримінальним процесуальним законодавством не врегульовано, тому в силу дії засади законності воно має бути врегульоване та вирішене за правилами застосування аналогії кримінального процесуального закону.

Так, згідно з частиною шостою статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 7 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність.

Частиною першою статті 26 КПК України визначено, що принцип диспозитивності полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

З огляду на викладене, враховуючи заяву слідчої про повернення клопотання на доопрацювання та принцип диспозитивності, слідчий суддя приходить до висновку про повернення клопотання слідчій.

На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 9, 26, 172, КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчої СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002895 від 08 жовтня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 309 КК України, повернути слідчій.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1