ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1237/24 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків апеляційну скаргу представника заявника ВЧ НОМЕР_1 командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 16 жовтня 2024 року, якою відмовлено в поновленні строку для подання скарги та повернуто скаргу представника заявника ВЧ НОМЕР_1 командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Другого СВ (з дислокацією у АДРЕСА_1 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 09 травня 2024 року-

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

15 жовтня 2024 року до суду надійшла скарга представника заявника ВЧ НОМЕР_1 командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_6 , в якій він просив поновити строк на подання скарги та зобов`язати службових осіб Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 09.05.2024 року

Зі змісту скарги вбачається, що командир ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_6 просить поновити строк для подачі скарги та вказує, що з моменту подання до ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, заяви (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення за вих.№ 2724 від 09.05.2024 року й по теперішній час військова частина НОМЕР_1 виконувала й продовжує виконувати бойові завдання з відсічі збройної агресії з боку російської федерації на різних проміжках лінії зіткнення з противником, в тому числі й у різних областях України, у зв`язку з чим як структурні підрозділи військової частини, що безпосередньо виконують бойові завдання, так і інші її служби зазнають постійних обстрілів й задля збереження життя та здоров`я особового складу вимушені постійно змінювати фактичне місцезнаходження та розосереджувати особовий склад. За таких умов облік військовою частиною поданих заяв (повідомлень) про вчинені кримінальні правопорушення, моніторинг стану їх розгляду та своєчасне, у встановлені ст.304 КПК України строки, оскарження бездіяльності органів, структурних підрозділів та посадових осіб Державного бюро розслідувань щодо не внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - являється ускладненим з об`єктивних, незалежних від військової частини причин.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 16 жовтня 2024 року відмовлено в поновленні строку для подання скарги. Матеріали скарги повернуті особі, яка її подала на підставі п.3 ч.2 ст.304 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник заявника ВЧ НОМЕР_1 командир ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою скаргу задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що слідчий суддя не взяв до уваги, що після розгляду первісної скарги 25.09.2024 року ВЧ НОМЕР_1 на електронну адресу Другого СВ (розташованого у АДРЕСА_1 , було направлено запит № 4533/11/2024/6071 стосовно надання витягу з Єдиного реєстру досудового розслідування за заявою від 02.05.2024 року, на який жодних повідомлень не надійшло. Також, слідчий суддя безпідставно відмовив в поновленні строку на подачу скарги, оскільки командування ВЧ постійно задіяно у виконанні бойових завдань щодо відсічі збройної агресії російської федерації, що обмежує не лише доступ командування до певного місця, а взагалі до інтернету, електрозабезпечення тощо, а також слідчим суддею не взято до уваги, що до 15.10.2024 року територіально Другий СВ (з дислокацією в м. Харкові) ТУ ДБР, розташований в АДРЕСА_2 , куди спочатку і була подана повторна скарга, але була повернута з роз`ясненням зміни територіальної підсудності, що також, додатково та об`єктивно призвело до пропуску процесуальних строків.

Позиції інших учасників судового провадження

В апеляційній скарзі представник заявника просив розглянути апеляційну скаргу без його участі.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з п.3 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Повертаючи представнику ВЧ НОМЕР_1 скаргу, подану в порядку ст. 303 КПК України, слідчий суддя керувався вимогами ч. 1 ст. 303 КПК України, а також виходив з того, що вимогами ч.1 ст. 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Та слідчий суддя суду першої інстанції не знайшов підстав для поновлення строку на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування, оскільки заявником не надано жодних належних доказів поважності причин пропуску строку для звернення до суду із вказаною скаргою, тому дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи,09.05.2024 року за вих. № 2724 командиром військової частини НОМЕР_1 направлено до ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, заяву (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 25.09.2024 року (справа № 642/5918/24) скаргу військової частини НОМЕР_1 , поданої в порядку статті 303 КПК України, задоволено частково. Зобов`язано уповноважену посадову особу Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, розглянути заяву військової частини НОМЕР_2 від 09.05.2024 року вих. № 2724, та надати заявнику відповідь.

30.09.2024 року командиром військової частини НОМЕР_1 на електронну адресу Другого СВ (з дислокацією у АДРЕСА_1 , направлено запит № 4533/11/2024/6071 стосовно виконання ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 25.09.2024 року та надання витягу з ЄРДР за повідомленням військової частини за фактом вчинення кримінального правопорушення.

Судовим розглядом встановлено, що станом на час подання скарги до суду першої інстанції матеріали справи не містять даних про внесення відомостей до ЄРДР за заявою командира військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з чим її представник ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Московського районного суду м. Харкова зі скаргою від 15.10.2024 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з частиною 1 статті 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Тобто, можливість поновлення вищезазначеного строку кримінальний процесуальний закон пов`язує з тим, чи були причини його пропуску поважними.

Поновлення процесуального строку за своєю правовою природою передбачає встановлення учасникам кримінального провадження додаткового проміжку часу для вчинення процесуальної дії за умови пропуску строку з поважних причин.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону під поважними причинами необхідно розуміти ті обставини, які об`єктивно є непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому про поважність причин для поновлення процесуального строку може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом установленого законом строку, виникли раптово, мали несподіваний характер і не могли бути контрольовані особою, яка звернулася зі скаргою.

Отже, під час вирішення питання про поновлення пропущеного строку, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінка особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) й інші доречні обставини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 30 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Тобто окрім принципу правової визначеності важливим також є і принцип добросовісності, як загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Повертаючи скаргу представника заявника, на підставі п.3 ч.2 ст.304 КПК України, слідчий суддя належним чином не врахував, що оскаржується бездіяльність органу досудового розслідування вже після ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 25.09.2024 року (справа № 642/5918/24), а також не оцінив доводи командира ВЧ НОМЕР_1 щодо причин пропуску строку на оскарження дій слідчого та не врахував, що військова частина НОМЕР_1 дислокувалася у АДРЕСА_3 та безпосередньо була задіяна у виконанні бойових завдань щодо відсічі збройної агресії рф, місце перебування особового складу та командування - безпосередня лінія бойового зіткнення під час активних бойових дій, залучення особового складу до бойових дій з постійною загрозою для життя та здоров`я. З моменту ініціювання кримінального провадження 09.05.2024 року у процесуальний спосіб, командиром ВЧ вживались відповідні заходи з метою відповідного правового реагування щодо поданої заяви (повідомлення) за вих. № 2724 від 09.05.2024 про кримінальне правопорушення за ознаками ст.408 КК України.

Також, на переконання колегії суддів, поза увагою слідчого судді залишились вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме право на справедливий суд, зокрема, право бути заслуханим судом є однією з базових гарантій учасника судового спору рішення у справі Претто проти Італії (Pretto and Others v. Italy, 8 December 1983, Series A no. 71) Також рішення у справі Голдер (Golder, 21.02.1975, Series A, №4451/70 ) проти Об`єднаного Королівства, де суд зазначив: « на думку Суду, було б немислимим, щоб стаття 6 пункт перший містила детальний опис наданих сторонам процесуальних гарантій у справах і не захищала би в першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями доступу до суду. Такі характеристики процесу, як справедливість, публічність, динамізм, позбавляються сенсу, якщо немає самого судового розгляду. Все вищенаведене свідчить про те, що право доступу до правосуддя є одним із невід`ємних складових права, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Щодо прийняття заяви, в ухвалі ЄСПЛ по справі Скорик проти України (N 32671/02 рішення від 08.01.2008 р.) зазначено, що обмеження права на доступ до суду не повинні впливати на користування право у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги норми ст. 7 КПК України, якими закріплені загальні засади кримінального провадження, до яких, серед інших, відносяться: доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень і забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, з метою їх дотримання та гарантій, які вони надають учасникам судового провадження, колегія суддів вважає, що в даному випадку слідчим суддею безпідставно відмовлено у поновленні строку для звернення до суду зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування та повернуто заявнику скаргу. А отже, пропущений строк на оскарження постанови слідчого - підлягає поновленню.

Висновки слідчого судді про те, що аналогічна скарга командира ВЧ вже була розглянута, а вимоги, які заявник ставить у цій скарзі, вже задоволені, а тому у скарзі відсутній предмет оскарження, наслідком чого, в разі розгляду цієї скарги по суті, може стати відмова у її задоволенні є передчасними, оскільки такі висновки слідчого судді свідчать про те, що ним булонадано оцінку доводам скарги без розгляду скарги по суті, а висновки, зазначені в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, слід робити лише за наслідком розгляду скарги в порядку, передбаченому ст.306 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, враховуючи, що судом першої інстанції скарга розглянута не була, а апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості розглянути скаргу по суті, оскільки не має процесуальних повноважень щодо відкриття провадження за скаргою в порядку ч.1 ст.303 КПК України.

За таких обставин, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню (в частині поновлення строку на звернення зі скаргою), з поверненням матеріалів скарги до районного суду для виконання вимог, передбачених ст. 304-306 КПК України та розгляду по суті за відсутності інших процесуальних перешкод.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника заявника ВЧ НОМЕР_1 командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 16 жовтня 2024 року про повернення скарги останнього- скасувати та постановити нову ухвалу.

Поновити представнику заявника ВЧ НОМЕР_1 командиру ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_6 строк на оскарження бездіяльності службових осіб Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у не внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 09 травня 2024 року.

Скаргу представника заявника ВЧ НОМЕР_1 командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 09 травня 2024 року, повернути до суду 1-ї інстанції для виконання вимог, передбачених ст. 304-306 КПК України та розгляду по суті за відсутності інших процесуальних перешкод.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4