справа № 208/1861/20
№ провадження 1-кп/208/411/24
УХВАЛА

11 липня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 ,

у підготовчому судовому засіданні призначеного 23.05.2024 року, розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000281 які надійшли з Кам`янської окружної прокуратури 23.05.2024 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується за ч.1 та 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла зазначена справа. Обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Під час проведення підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, підстав для повернення обвинувального акту прокурора чи закриття кримінального провадження, не вбачається. Справа підсудна Заводському районному суду м. Дніпродзержинська. На стадії досудового слідства обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Учасники судового провадження - прокурор, обвинувачений, захисник, кожен окремо, вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, і судом не встановлено для цього перешкод.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно ОСОБА_7 заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою, яке аргументовано тим, що останній тривалий час перебував у державному розшуку, знаходячись на свободі може переховуватись від суду з огляду на міру покарання, може незаконно впливати на потерпілих та свідків по справі, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Адвокат заперечував проти задоволення клопотання прокурора зазначивши про недоведеність ризиків застосування найбільш суворого запобіжного заходу, та просив змінити його на домашній арешт. Шкода потерпілим повністю відшкодована. Обвинувачений підтримав думку захисника. Вину визнає повністю.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Завданням суду під час розгляду клопотання щодо застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою полягає у недопущенні обмеження конституційних прав та свобод особи за відсутності підстав, передбачених КПК України, необґрунтованого застосування до особи певного виду запобіжного заходу за умови, що належна процесуальна поведінка обвинуваченого може бути забезпечена шляхом обрання менш суворого виду запобіжного заходу.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

При розгляді клопотання щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших, тобто альтернативних запобіжних заходів, про що зазначається у рішенні ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно п. 80 рішення ЄСПЛ у справі «Марченко проти України» визначається, що тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу», про це ж вказується у п.29 рішення ЄСПЛ по справі «Хайреддінов проти України»

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. 29 Конституції України гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Презумпція невинуватості визначена ст. 17 КПК України, згідно з якою поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

В силу статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що Колесник обвинувачується у вчиненні кримінального проступку та не тяжких корисливих злочинів, санкцією якого передбачено покарання у виді апробаційного нагляду, обмеження чи позбавлення волі строком до 5 років. Вину визнає повністю.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, національні суди повинні з`ясувати, чи є тримання особи під вартою єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обов`язків, а також чи є можливість обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу. При цьому на користь зміни запобіжного заходу на менш суворий свідчать наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, відсутність спроб ухилитися від правосуддя, про що йдеться у рішенні ЄСПЛ у справі «Пунцельт проти Чехії»

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтю 194 КПК України встановлено наступне:

1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На теперішній час, на думку суду з ризиків зазначених в клопотанні прокурора підтвердженим є ризик переховування Колесник від суду з огляду на міру покарання яка йому загрожує у разі визнання винним, але він не може бути єдиною підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Суд вважає, що прокурором на теперішній час не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у його клопотанні, і тому відносно ОСОБА_7 можливо застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Згідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, що відповідає диспозиції ст. 185 ч. 2 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181-184, 314-316, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , по обвинуваченню у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 та 2 ст. 185 КК України, у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, в приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, на 18.07.2024 року о 10.00 годині.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілих, обвинуваченого, захисника.

Клопотання сторони захисту задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити на домашній арешт в період з 22.00 до 06.00 години, за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 08.09.2024 року.

Дозволити перебування ОСОБА_4 поза місцем зазначеного мешкання після оголошення сигналу: «Повітряна тривога» та протягом 15 хвилин після оголошення сигналу: «Відбій повітряної тривоги»

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст. 194 КПК України: прибувати до суду чи прокурора за першим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по справі поза межами судових засідань; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відмовити.

Направити до уповноваженого органу з питань пробації доручення про підготовку відносно обвинуваченого досудової доповіді.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з під-варти в залі суду негайно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення та відповідному органу поліції за місцем мешкання ОСОБА_4 .

Суддя ОСОБА_1