УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 591/7447/17

провадження № 51-3571ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 21 лютого 2024 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року,

встановив:

Як убачається з копій оскаржуваних судових рішень, слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ухвалою від 21 лютого 2024 року задовольнив частково скаргу ОСОБА_4 № 11/34 від 21 листопада 2023 року та зобов`язав керівника Сумської обласної прокуратури в порядку, передбаченому ст. 220 Кримінального процесуального Кодексу України (далі - КПК), розглянути заяву ОСОБА_4 від 23 лютого 2022 року щодо скасування постанови прокурора Сумської обласної прокуратури від 11 лютого 2022 року про визначення підслідності у кримінальному провадженні № 0000347.

Цим же рішенням слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_4 № 11/34 від 21 листопада 2023 року в частині оскарження бездіяльності посадових осіб Сумської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити інші дії.

На зазначену вище ухвалу слідчого судді ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, яку Полтавський апеляційний суд ухвалою від 25 вересня 2024 року залишив без задоволення, а ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 21 лютого 2024 року - без змін.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши копії судових рішень, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, що повністю відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці ЄСПЛ щодо можливості держави встановлювати певні обмеження права на перегляд судового рішення судами вищого рівня.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Таким чином, зазначені положення кримінального процесуального закону передбачають неможливість оскарження у касаційному порядку ухвал слідчих суддів та ухвал апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на такі ухвали.

Водночас з матеріалів провадження вбачається, що касатор оскаржує ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 21 лютого 2024 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року, якою було переглянуто вказане судове рішення слідчого судді. Отже, касаційну скаргу ОСОБА_4 подав на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Що стосується вимоги касатора про наявність підстав для передачі провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, то суд касаційної інстанції їх відхиляє з огляду на таке.

Частиною 5 статті 434-1 КПК передбачено, що суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати таке кримінальне провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

З огляду на приписи вказаної норми, питання про передачу провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, у тому числі за клопотанням учасника судового провадження, може бути вирішене судом касаційної інстанції лише після відкриття касаційного провадження, якщо в ході касаційного розгляду буде встановлено, що провадження містить виключну правову проблему. Однак передбачені законом підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Частиною 3 ст. 428 КПК визначено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки касаційної скарги на відповідність вимогам ст. 427 цього Кодексу.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 21 лютого 2024 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3