Справа № 740/4418/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/332/24
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

05 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

підозрюваного ОСОБА_6

його захисника - адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, солдату військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 , розлученому, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з середньою освітою, в силу ст. 89 КК України не судимому, обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15 вересня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Задовольняючи подання, слідчий суддя вказав на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення в співставленні з характеризуючими даними та процесуальною поведінкою підозрюваного, який розуміючи тяжкість можливого покарання може ухилитися від розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків, у разі обрання більш м`якого виду запобіжного заходу, а тому, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить дослідити обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, у зв`язку з їх неповним дослідженням слідчим суддею, дослідити клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу на відповідність вимогам закону та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід з тримання під вартою та цілодобовий домашній арешт із забороною залишати житло.

Звертає увагу на невідповідність клопотання прокурора Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону вимогам ст. 184 КПК України, яке на порушення п. 3 ч. 1 цієї статті не містить викладу обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини. На порушення частини 3 вказаної статті, клопотання не містить жодних належних доказів на підтвердження заявленого клопотання стосовно доведеності вини обвинуваченого та підтвердження ризиків, на які посилається прокурор.

На думку захисника, вищевказані недоліки клопотання унеможливлюють встановлення судом, передбаченої ч. 2 ст. 177 КПК України, такої обов`язкової підстави застосування запобіжного заходу, як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Наголошує на тому, що клопотання прокурора не містить посилання на жодний доказ, який підтверджує вину обвинуваченого. При цьому, щодо заявлених стороною обвинувачення ризиків сторона захисту звертала увагу на те, що ОСОБА_6 немає жодного сенсу переховуватися від суду та погіршувати своє становище, він не переховувався від поліції, по дзвінку добровільно з`явився до органів слідства і надав пояснення, чого в залі суду не заперечувала й сторона обвинувачення.

ОСОБА_6 не визнає свою вину в інкримінованому йому злочині, тому не має і не може мати доказів, які можуть бути ним спотворені чи знищені. Всі свідки допитані в межах досудового розслідування, потерпілий надав пояснення, що підтверджується наявними в матеріалах провадження відповідними протоколами. Докази про можливість перешкодити кримінальному провадженню іншим чином відсутні.

Той факт, що ОСОБА_6 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, свідчить про відсутність підстав припускати про скоєння ним іншого кримінального правопорушення.

На даний час ОСОБА_6 не чинив жодних перешкод слідству в проведенні досудового розслідування, не впивав на свідків та потерпілих, не переховувався від слідства, не надавав підстав піддавати сумніву його позитивну поведінку та добросовісне ставлення до вирішення даної справи, що свідчить про відсутність будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Окремо звертає увагу, що ОСОБА_6 має стійкі соціальні зв`язки, проживає разом із батьками, має двох неповнолітніх дітей, один з яких є інвалідом з дитинства, військовослужбовець.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, вказували про відсутність заявлених стороною обвинувачення ризиків, наголошували на міцності соціальних зв`язків підозрюваного та його сумлінній поведінці, просили ухвалити рішення про обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу виді домашнього арешту із встановленням заборони залишати житло, прокурора, який заперечив проти доводів сторони захисту, звернув увагу на тяжкість кримінального правопорушення, особу підозрюваного та стадію досудового розслідування, за наявності ряду ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, яким неможливо запобігти, визначивши запропонований стороною захисту запобіжний захід, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Посилання сторони захисту на невідповідність поданого прокурором клопотання вимогам ст. 184 КПК України, не приймаються колегією суддів до уваги, як безпідставні.

Так, положеннями ч. 1 ст. 184 КК України визначено, що клопотання про застосування запобіжного заходу повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Аналіз змісту клопотання та матеріали, що до нього були долучені, свідчать про його обґрунтованість та вказують на наявність доказів, якими підтверджуються всі перелічені стороною обвинувачення ризики, а також обґрунтовано неможливість запобігти цим ризикам шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як убачається з подання слідчого та матеріалів провадження ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 18 липня 2024 року, близько 04 години, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, завдав один удар предметом, схожим на ніж, в ділянку живота та один удар в ділянку лівого плеча ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани передньої черевної стінки з пошкодженням тонкої та товстої кишки, серозно-фіброзного перитоніту, гемоперитонуму, колото-різаної рани лівого плеча, що за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

За даним фактом Ніжинським РУП ГУНП в Чернігівській області 18 липня 2024 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000542, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У цей же день, о 20 год. 30 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, на підставі ст. 208 КПК України, був затриманий ОСОБА_6 . Наступного дня йому було вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

На початковій стадії досудового розслідування кримінально-процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення, факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку, як помилково вважає захисник.

На підтвердження обґрунтованості підозри стороною обвинувачення були надані достатні докази, щоб дійти висновку, що ОСОБА_6 може бути причетний до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 на даному етапі досудового розслідування не є обвинуваченим, а тому сторона обвинувачення не була зобов`язана надавати слідчому судді докази, які «поза розумним сумнівом» доводять його винуватість, як про це вказує апелянт.

Отже, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для застосування запобіжного заходу.

Ризик - це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

З матеріалів кримінального та судового проваджень вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання до восьми років позбавлення волі, раніше він вже притягувався до кримінальної відповідальності, отже розуміючи невідворотність та тяжкість можливого покарання підозрюваний може ухилитися від явки до слідчого та суду.

Крім того, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в період дії військового стану, будучи військовослужбовцем, по відношенню до іншої людини, а саме до нового чоловіка своєї колишньої дружини, заподіяння тілесних ушкоджень відбувалося за допомогою колюче-ріжучого предмета. Потерпілий вказує на ОСОБА_6 , як особу, що йому завдала ножових поранень.

Аргументи сторони захисту про те, що підозрюваний не має наміру впливати на свідків та потерпілого, які вже були допитані та надали свої показання органу досудового розслідування, не заслуговують на увагу, як безпідставні.

На даний час досудове розслідування тільки розпочате, тому той факт, що свідки та потерпілий надали показання не може прийматись до уваги, оскільки свої висновки суд обґрунтовує виключно тими показаннями, які сприймає безпосередньо в судовому засіданні, показання надані під час досудового розслідування не приймаються до уваги, за виключенням випадків, визначених кримінальним процесуальним кодексом України.

Сумнівними є твердження сторони захисту про міцність соціальних зв`язків підозрюваного, оскільки він є особою, яка самовільно залишила розташування військової частини та прибув за місцем проживання, тим самим ухилився від виконання свого військового обов`язку в такий надзвичайно тяжкий час, що підвищує ризик того, що він може ухилитися від слідства та суду, адже така поведінка підозрюваного свідчить про те, що здійснюючи якийсь вчинок він перш за все думає про себе, а не про наслідки своїх дій.

Отже, на даному етапі досудового розслідування, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що встановлені обставини дійсно викликають підозру в тому, що ОСОБА_6 дотримуватиметься належної процесуальної поведінки та утворюють реальні ризики, про які вказали як слідчий у своєму клопотанні, так і прокурор у судовому засіданні, з чим погодився слідчий суддя та погоджується колегія суддів.

Отже, як слідчим у поданні, так і слідчим суддею в ухвалі, правильно названі та враховані наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також вірно оцінені в сукупності усі обставини, на підставі яких був обраний запобіжний захід, особливо з врахуванням особи підозрюваного та його процесуальної поведінки, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини.

Підстав для сумнівів у правильності прийнятого рішення, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 липня 2024 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4