УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференцзв`язку клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна по кримінальному провадженні №0000024 від 24.04.2024,-

ВСТАНОВИВ :

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах власника майна ОСОБА_6 звернувся в суд із клопотанням про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області 23.08.2024 на транспортний засіб марки «Volvo» модель ХС60», 2014 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , і.н. НОМЕР_2 та ключі від нього.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23 серпня 2024 року (провадження 1-кс/569/5537/24) накладено арешт на автомобіль марки «Volvo» модель ХС 60», д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 та ключ від нього, з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації та конфіскації майна, як виду покарання у кримінальному провадженні №0000024 від 24.04.2024. Ухвала мотивована тим, що автомобіль марки «Volvo» модель ХС 60», використовувався як знаряддя для вчинення злочину, а саме виконував роль перевезення неправомірної вигоди, місця отримання неправомірної вигоди, а тому зберіг на собі сліди вчинення підозрюваними злочину, а також, що в ході попереднього огляду встановлено, що на вище вказаних речах та документах збереглися сліди злочину, а тому вони являються речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні. Автомобіль марки «Volvo» модель ХС 60», д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить на праві приватної власності ОСОБА_5 . Наразі зазначений автомобіль зберігається на штраф майданчику уже більше місяця, і вся слідова інформація слідством отримана, а тому для слідства по кримінальному провадженню даний автомобіль не становить жодної необхідності чи відношення. Тобто, наразі на автомобілі немає будь-якої слідової інформації, яка необхідна для проведення експертиз та/або яка б забезпечувала розслідування кримінального провадження. Тобто даний автомобіль слідству фактично не потрібний і дане авто до набрання вироком законної сили чи прийняття остаточного рішення по справі, буде перебувати на території тимчасово затриманих транспортних засобів та фактично без потреби псуватись під відкритим небом. ОСОБА_5 даний автомобіль надала своєму сину ОСОБА_7 виключно у тимчасове користування на один місяць. На сьогоднішній день у власника автомобіля ОСОБА_5 є нагальна потреба в користуванні даним автомобілем для вирішення повсякденних сімейних потреб.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання про скасування арешту майна, просив суд, його задоволити з підстав викладених у ньому.

Слідчий в судовому засіданні повністю заперечив щодо задоволення клопотання, вказавши, що вилучене в ході обшуку майно, а саме вищевказаний транспортний засіб та інші речі, визнані речовим доказом у кримінальному провадженні та на них накладено арешт. Хоча транспортний засіб належить матері підозрюваного, однак враховуючи той факт, що ОСОБА_5 не має права керування транспортними засобами та не отримувала такого, можна припускати, що даний транспортний засіб міг бути куплений за кошти отриманні злочинним шляхом. А тому, потреба власника автомобіля ОСОБА_5 щодо користування даним автомобілем для вирішення повсякденних сімейних потреб є необґрунтованою та недоцільною.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що Третім слідчим відділом ( з дислокацією в м.Рівному) Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000024 від 24.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч.5 ст.426-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23 серпня 2024 року (провадження 1-кс/569/5537/24) накладено арешт на автомобіль марки «Volvo» модель ХС 60», д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 та ключ від нього, з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації та конфіскації майна, як виду покарання у кримінальному провадженні №0000024 від 24.04.2024. Ухвала мотивована тим, що автомобіль марки «Volvo» модель ХС 60», використовувався як знаряддя для вчинення злочину, а саме виконував роль перевезення неправомірної вигоди, місця отримання неправомірної вигоди, а тому зберіг на собі сліди вчинення підозрюваними злочину, а також, що в ході попереднього огляду встановлено, що на вище вказаних речах та документах збереглися сліди злочину, а тому вони являються речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Слідчий суддя при вирішення питання про арешт майна, дійшов правильного висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність накладення арешту на майно, яке є предметом кримінального правопорушення та доказом у кримінальному провадженні, а не застосування арешту, могло призвести до його знищення, приховування, відчуження або настання інших наслідків, які перешкодили б кримінальному провадженню.

Доказів, що арешт майна накладено необґрунтовано та/чи, що в застосовуванні арешту відпала потреба, як це встановлено ст. 174 КПК України, у клопотанні представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 не наведено, та під час його розгляду не здобуто, тому підстав для скасування арешту майна слідчий суддя не вбачає, кінцеве рішення у кримінальному провадженні не прийнято, що також унеможливлює скасування вказаного заходу.

Оскільки вилучений транспортний засіб та ключ до нього визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, то вони можуть бути використані, як доказ факту та обставин вчинення кримінальних правопорушень, а також що спосіб арешту визначений до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні, а рішення на даний час не прийнято, і питання про долю речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, що передбачено п. 9 ст. 100 КПК України, підстав вважати, що у застосуванні арешту відпала потреба не має, а отже клопотання до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна, в частині користування, на транспортний засіб марки «Volvo» модель ХС60», 2014 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , і.н. НОМЕР_2 та ключі від нього, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23.08.2024, по кримінальному провадженні №0000024 від 24.04.2024 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1