КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 25 липня 2024 року, апеляційну скаргу прокурора другого відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2024 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру від 10.02.2023 в рамках кримінального провадження №0000136 від 09.02.2023.

Скасовано повідомлення про підозру від 10.02.2023 ОСОБА_7 у у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, в рамках кримінального провадження №0000136 від 09.02.2023.

В іншій частині скарги - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор другого відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2024 року.

Прокурор зазначає, що слідчим суддею залишено поза увагою наведені прокурором обставини щодо виконання міжнародного запиту.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені захисником доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів, наданих судом першої інстанції, в провадженні СУ ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 09.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

10 лютого 2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

21 грудня 2023 року захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на повідомлення про підозру від 10 лютого 2023 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, у кримінальному провадженні № 0000136.

В обґрунтування доводів та вимог даної скарги захисник зазначив, що повідомлення про підозру є необгрунтованним, у тому числі у зв`язку з відсутністю у сторони обвинувачення жодних фактів та інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності ОСОБА_7 до вчинення ним кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 272 КК України.

Окремо, як на підставу скасування повідомлення про підозру зазначив, що викладені в повідомленні про підозру обставини не відповідають фактичним обставинам.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2024 року вказану скаргу сторони захисту задоволено та скасовано повідомлення про підозру від 10.02.2023 ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, в рамках кримінального провадження №0000136 від 09.02.2023. В іншій частині скарги - відмовлено.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя прийшов до висновку, що під час судового розгляду встановлено відсутність доказів, які б містили відомості про факти або інформацію, які б могли переконати стороннього спостерігача в тому, що ОСОБА_7 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Крім того, відсутні відомості, які свідчать про факт здійснення ОСОБА_7 підприємницької діяльності у ФОП ОСОБА_8 , а також виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві.

Також, відсутні відомості, що ОСОБА_7 є особою, яка зобов`язувалась дотримуватися правил техніки безпеки під час виконання робіт із підвищеною небезпекою та забезпечити виконання діючих нормативно-правових актів з охорони праці та безпеки життєдіяльності на ФОП ОСОБА_8 .

Окрім того, слідчий суддя також зазначив про те, що у змісті повідомлення про підозру відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події, як це передбачає п.6 ч.1 ст.277 КПК України.

З урахуванням зазначеного слідчий суддя прийшов до висновку, що скаргу слід задовольнити, а повідомлення про підозру скасувати.

Такі висновки слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції вважає передчасними та не може з ними погодитися, виходячи з наступного.

Так, за нормами ст.370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Тільки таке рішення, що відповідає всім вимогам закону, здатне забезпечити досягнення завдань правосуддя та захистити права і законні інтереси усіх учасників процесу.

Перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів встановила, що при розгляді скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України від 10 лютого 2023 року у кримінальному провадженні № 0000136, слідчим суддею допущено неповноту судового розгляду, яка є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного із передбачених КПК України запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Порядок вручення письмового повідомлення про підозру передбачається положеннями ст. 278 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор.

Виходячи з аналізу зазначених норм кримінального процесуального закону колегія суддів вважає, що тільки порушення вимог наведених КПК України, а саме порушення випадків, змісту та порядку повідомлення особі про підозру може бути предметом для оскарження повідомлення про підозру.

Слідчий суддя перевіряє обґрунтованість підозри, а саме стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчинені якого підозрюється особа, в тому числі зазначення часу і місця його вчинення, а також інші суттєві обставини, відомі на момент повідомлення про підозру, але не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо належності та допустимості зібраних у справі доказів, наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

З матеріалів судової справи та даних журналів судових засідань (а.с. 4, 24, 32, 37, 116-118, т. 2) убачається, що під час розгляду скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про підозру, слідчим суддею безпосередньо не витребовувалися від органу досудового розслідування матеріали кримінального провадження № 0000136 від 09.02.2023 та у повному обсязі не перевірялися. Хоча, стороною захисту направлялися клопотання про витребування матеріалів кримінального провадження ( а.с. 34-36, т. 2).

Предметом перевірки та оцінки слідчого судді у даній справи стали лише матеріали скарги захисника, серед іншого задовольняючи частково скаргу на повідомлення про підозру слідчий суддя оцінив докази з точки зору їх достатності і допустимості.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Замість перевірки дотримання вимог ст.ст. 277, 278 КПК України при складанні, затвердженні та врученні повідомлення про підозру ОСОБА_7 слідчий суддя вдався до оцінки належності та допустимості зібраних органом досудового розслідування доказів.

Оцінивши наведені докази з точки зору їх належності та допустимості, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність доказів, які б містили відомості про факти або інформацію, які б могли переконати стороннього спостерігача в тому, що ОСОБА_7 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Зокрема, відсутні відомості, які свідчать про факт здійснення ОСОБА_7 підприємницької діяльності у ФОП ОСОБА_8 , а також виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві.

Також, слідчий суддя зазначив, що відсутні відомості про те, що ОСОБА_7 є особою, яка зобов`язувалась дотримуватися правил техніки безпеки під час виконання робіт із підвищеною небезпекою та забезпечити виконання діючих нормативно-правових актів з охорони праці та безпеки життєдіяльності на ФОП ОСОБА_8 .

Відтак, слідчий суддя вирішив питання, які не є предметом розгляду під час досудового розслідування.

Вдавшись до передчасного вирішення питань не доведеності винуватості особи, оцінки належності та допустимості доказів, слідчий суддя не перевірив ті обставини, які повинен був дослідити під час розгляду скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_7 у порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК, зокрема щодо відповідності повідомленої підозри за формою та змістом вимогам ст. 277 КПК, наявності у ній обсягу всіх необхідних відомостей та дотримання органом досудового розслідування вимог ст. 278 КПК під час складення та вручення повідомлення про підозру.

З урахуванням наведеного, у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що під час розгляду скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на повідомлення про підозру, слідчим суддею допущено неповноту судового розгляду, що є підставою для скасування ухвали слідчого судді з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні скарги на підозру.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді, - скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора другого відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2024 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру від 10.02.2023 в рамках кримінального провадження №0000136 від 09.02.2023, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний номер № 761/47136/23 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_9

Провадження № 11-сс/824/3406/2024 Доповідач: ОСОБА_1 .

Категорія ст. 278 КПК