Подільський районний суд міста Києва
Провадження 1-кп/758/1506/24
У Х В А Л А

07 листопада 2024 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 001292 від 17.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні районного суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, вважав ризики недоведеними, підозру необґрунтованою, просив застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Також в судовому засіданні захисником було подано клопотання про скасування арешту, який накладено згідно з ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 21.06.2024 у справі № 758/7569/24 накладено арешт на майно ОСОБА_6 , а саме на гаманець чорного кольору, який поміщено до спеціального пакету №7114669; мобільний телефон марки «OSCAL» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , які поміщено до спеціального пакету № 7114669; банківську карту «Ощадбанк» НОМЕР_3 , банківську карту «Альфабанк» НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , банківську карту «UKRS bank» НОМЕР_6 , банківську карту «Пумб» НОМЕР_7 , які поміщено до спеціального пакету № 7114670. У обґрунтування покликається на те, що у підготовчому судовому засіданні ухвалою суду від 17.09.2024 було частково задоволено клопотання захисника про скасування арешту майна та скасовано арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_7 від 21.06.2024 на майно - гаманець чорного кольору, який поміщено до спеціального пакету № 7114669 та знаходиться у камері зберігання речових доказів Подільського УП ГУНП в місті Києві. Заперечуючи у підготовчому судовому засіданні проти клопотання сторони захисту про скасування арешту з майна прокурор, зокрема, зазначив, що знімати арешт з банківських карток обвинуваченого наразі недоцільно, оскільки може виникнути необхідність дослідження речового доказу - банківської карти «Ощадбанк» НОМЕР_3 , на яку ОСОБА_6 14.06.2024 поклав частину грошей, отриманих у потерпілої. Суд, закриваючи 10.10.2024 підготовче провадження та заслухавши думки сторін, визначив обсяг та порядок дослідження доказів. При цьому ні сторона обвинувачення, ні потерпіла, ні сторона захисту не наполягала на дослідженні речових доказів, отже об`єктивно відсутня така підстава для продовження арешту банківської картки, як дослідження цього речового доказу у суді. Крім того, навіть за умови наявності такої необхідності, не існує жодних підстав для продовження арешту на інші банківські картки, вилучені 17.06.2024 у ОСОБА_6 - банківську карту «Альфабанк» НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , банківську карту «UKRS bank» НОМЕР_6 , банківську карту «Пумб» НОМЕР_7 . У зв`язку з чим захисник просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_7 від 21.06.2024 майно ОСОБА_6 , - банківську карту «Ощадбанк» НОМЕР_3 , банківськи карти «Альфабанк» НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , банківську карту «UKRS bank» НОМЕР_6 , банківську карту «Пумб» НОМЕР_7 , які поміщено до спеціального пакету № 7114670 та знаходяться у камері зберігання речових доказів Подільського УП ГУНП в місті Києві.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Прокурор щодо скасування арешту, який накладено згідно з ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21.06.2024 у справі №758/7569/24 на майно - банківські карти «Альфабанк» НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , банківську карту «UKRS bank» НОМЕР_6 , банківську карту «Пумб» НОМЕР_7 , які поміщено до спеціального пакету № 7114670, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Подільського УП ГУНП в місті Києві не заперечив. В іншій частині клопотання просив відмовити.

Потерпіла підтримала думку прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 13.08.2024 обрано запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17.09.2024 продовжено запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, строк дії якої спливає 17.11.2024 року.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст.186 КК України, віднесений до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу (рішення «Єлоев проти України», «Фельдман проти України»).

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України суд зазначає таке.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії, що передбачені в цій статті.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілу;вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суддя зазначає, що ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або судуу відповідності до КПК України не означає, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме переховування, однак достатньо встановити, що він має реальну можливість здійснити такі дії у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

На думку суду, тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення та суворість покарання за його вчинення може свідчити про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. CzechRepublic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Варто також зазначити, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

Так, злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , є тяжким.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він одружений, батько двох доньок, тривалий час проживає на одному місці та має стабільну роботу, володіє нерухомим майном, виключно позитивно характеризується як сусідами, так і колегами, раніше не судимий.

Але, незважаючи на стійкі соціальні зв`язки, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , є ймовірність того, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, обвинувачений може намагатися вчинити спроби щодо переховування від суду.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, та обставини, встановлені під час його розгляду, суд вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Ризик впливу на потерпілу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілої та дослідження їх судом.

Обвинувачений, будучи обізнаним про місце проживання потерпілої, шляхом шантажу, умовлянь, погроз може чинити тиск на потерпілу з метою зміни чи відмови останньої від дачі показань. Показання осіб мають вирішальне значення для повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.

Отже, викладені обставини дають достатні підстави вважати, що продовжує існувати ризик впливу на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні та такий нині не зменшився.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК, а саме то, що обвинувачений буде вчиняти інші кримінальні правопорушення, суд вважає не доведеним прокурором, оскільки обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не заперечує обставин подій 14.06.2024, злочин, що інкримінується обвинуваченому, був одиничним епізодом.

За час дії попередньої ухвали кримінальне провадження ще не можу бути розглянутим.

Таким чином, в судовому засіданні підтверджується наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 ч.1 ст. 177 КПК України. Отже, вказані ризики не зменшились і на стадії судового розгляду справи.

Отже, на цьому етапі кримінального провадження, враховуючи вчинення обвинуваченим тяжкого кримінального правопорушення, та двох доведених ризиків, застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

За таких обставин суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, відраховуючи з 18.11.2024 (з наступного дня після спливу строку дії попередньої ухвали), тобто по 16 січня 2025 включно.

Щодо заявленого захисником клопотання про скасування арешту з майна, яке було вилучене 17.06.2024 суд зазначає таке.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21.06.2024 у справі №758/7569/24 накладено арешт на майно ОСОБА_6 - гаманець чорного кольору, який поміщено до спеціального пакету №7114669; мобільний телефон марки «OSCAL» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , які поміщено до спеціального пакету № 7114669; банківську карту «Ощадбанк» НОМЕР_3 , банківську карту «Альфабанк» НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , банківську карту «UKRS bank» НОМЕР_6 , банківську карту «Пумб» НОМЕР_7 , які поміщено до спеціального пакету № 7114670.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, обов`язковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З огляду на наведене, суд висновує про можливість часткового скасування арешту з майна, а саме з банківських карток «Альфабанк» НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , банківської картки «UKRS bank» НОМЕР_6 , банківської картки «Пумб» НОМЕР_7 , які поміщено до спеціального пакету № 7114670 та знаходиться у камері зберігання речових доказів Подільського УП ГУНП в місті Києві.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 314, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із утриманням під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, відраховуючи з 18.11.2024, тобто по 16 січня 2025 включно, без визначення застави.

Клопотання захисника про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21.06.2024 у справі №758/7569/24 на майно - банківські карти «Альфабанк» НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , банківську карту «UKRS bank» НОМЕР_6 , банківську карту «Пумб» НОМЕР_7 , які поміщено до спеціального пакету № 7114670та знаходяться у камері зберігання речових доказів Подільського УП ГУНП в місті Києві.

В іншій частині клопотання про скасування арешту - відмовити.

Копію ухвали скерувати начальнику Київського слідчого ізолятора - для виконання в частині утримання під вартою, прокурору та захиснику - для відома.

Копію ухвали вручити обвинуваченому.

Строк дії ухвали в частині тримання під вартою - по 16 січня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1