Справа №463/6846/24
Провадження №1-кс/463/5694/24
У Х В А Л А

29 липня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова в складі: головуючий суддя ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду справи №463/6846/24 (провадження №1-кс/463/5547/24) за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_5 , -

за участі:

заявника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_6

в с т а н о в и в :

В провадженні слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_4 перебувають матеріали справи №463/6846/24 (провадження №1-кс/463/5547/24) за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_5 .

25.07.2024 року скаржником в судовому засіданні заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_4 , про що також подано відповідну письмову заяву.

Згідно поданої письмової заяви ОСОБА_3 , про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , заявлений слідчому судді відвід мотивує тим, що слідчим суддею ОСОБА_4 під час судового засідання у справі №463/6846/24 протиправно та незаконно відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про встановлення повноважень прокурора ОСОБА_6 .. Крім того, слідчим суддею ОСОБА_4 , було умисно або внаслідок недбалості порушено вимоги ч.2 ст.306 КПК України щодо розгляду скарги протягом 72-х годин з часу її подання 19.07.2024 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , підтримав заявлений слідчому судді ОСОБА_4 відвід та додатково подав три письмових клопотання, які просив взяти до уваги при прийнятті кінцевого рішення по заяві про відвід слідчого судді.

Прокурор в судовому засіданні проти заявленого слідчому судді ОСОБА_4 відводу заперечив повністю.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_3 , та прокурора, оглянувши матеріали справи, дослідивши заяву про відвід та проаналізувавши наведені в заяві підстави для відводу, суд приходить до наступного переконання.

У відповідності до частини 1 статті 1 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Особиста безсторонність суду презюмується, відповідно до ст.129 Конституції України та ст.6, 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно частини 1 статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до частини 1 статті 7 КПК України найголовнішою засадою кримінального провадження є верховенство права.

Частинами 1 та 2 статті 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною 2 статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчому судді, судді, присяжному, прокурору, слідчому, захиснику, представнику, експерту, спеціалісту, перекладачу, секретарю судового засідання може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Статтею 75 КПК України, закріплено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналогічна правова позиція закріплена також і у п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 року (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 року (заява № 16695/04).

Також у п.105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності».

Згідно ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п.1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Водночас, слід враховувати, що особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи, адже відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Згідно із роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п.10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

У відповідності до вимог ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Аналізуючи наведені в заяві про відвід судді обставини на предмет їх відповідності вищенаведеним положенням кримінального процесуального законодавства, суд вважає, що в поданій заяві про відвід не зазначено підстав, передбачених ст.75 КПК України, для відводу судді. Незгода з процесуальними рішеннями судді по справі та порядком розгляду справи не може бути підставою для відводу судді.

Крім того, зазначені заявником в заяві про відвід та в судовому засіданні обставини не знайшли свого документального та доказового підтвердження в ході розгляду заяви про відвід судді.

Зважаючи на те, що заявником у поданій заяві не наведено підстав для відводу судді і не обґрунтовано таких відповідними доказами, а тому суд вважає, що підстави для відводу відсутні.

Керуючись статтями 26, 46, 75, 76, 80, 81, 369-372 КПК України, суд -

постановив :

В заяві ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду справи №463/6846/24 (провадження №1-кс/463/5547/24) за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

З текстом судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Слідчий суддя ОСОБА_7