СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1081/24
ун. № 759/6311/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000273 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 19.01.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкове, Барвінківського району, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, засудженого 09.02.2023 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 18.01.2024 приблизно о 04.20 годин, знаходячись на 6-му поверсі у відділенні травматології у Київській міській клінічній лікарні № 7 (КМКЛ №7), за адресою: м. Київ, вул. М. Котельникова, 95, побачив ОСОБА_5 , який спав, при цьому ОСОБА_3 побачив майно, що належить ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон та зарядний пристрій до нього, які знаходились неподалік від потерпілого та в доступному місці.

У цей час у ОСОБА_3 раптово виник прямий злочинний корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану. Таким чином, вищевказане майно, що належить ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон та зарядний пристрій до нього, ОСОБА_3 визначив для себе як предмети свого злочинного посягання.

Реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 18.01.2024 приблизно о 04.30 годин, пересвідчившись, що за його діями ніхто зі сторонніх та присутніх, зокрема сам потерпілий, не спостерігає, діючи таємно наблизився та взяв до рук мобільний телефон марки «Samsung A20» 32 Gb, чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 у силіконовому прозорому чохлі та зарядний пристрій «Samsung» ЕР-ТА200, чорного кольору, серійний номер НОМЕР_4 , дата виготовлення 29.07.2019, які належать ОСОБА_5 , вартістю 2838 (дві тисячі вісімсот тридцять вісім) гривень, після чого з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, залишив будівлю лікарні, направившись у невідомому напрямку, таким чином довівши свій злочинний умисел до кінця, тобто обернувши викрадене майно на свою користь та використавши викрадене майно па власний розсуд.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 , майнову шкоду на загальну суму 2838 (дві тисячі вісімсот тридцять вісім) гривень.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , у з зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, з огляду на те, що загальна сума викраденого яка інкримінується обвинуваченому ОСОБА_3 становить 2838 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання прокурора та просив закрити кримінальне провадження відносно нього.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно із ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Зі змісту ч. 8 ст. 284 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно із п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь якого платника податку.

Станом на 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 3028 гривень.

Тобто, із 09.08.2024 дрібною крадіжкою є адміністративне правопорушення, якщо вартість викраденого майна становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - до 3028 гривень.

Тоді як загальна сума викраденого майна ОСОБА_3 становить 2838 гривень.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Вказане дає суду підстави вважати, що має місце втрата чинності законом, який встановлював кримінальну протиправність діяння, - викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, вартість якого на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З наведеного вище у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та закриття даного кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки судом встановлено наявність згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження щодо нього за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, вартість якого становила 2838 гривень.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 284, 369, 371, 372, 376, 479-2 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 - задовольнити.

Кримінальне провадження №0000273 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 19.01.2024 відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази після набрання ухвалою законної сили:

- мобільний телефон марки «Samsung A20» 32 Gb, чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 у силіконовому прозорому чохлі та зарядний пристрій «Samsung» ЕР-ТА200, чорного кольору, серійний номер НОМЕР_4 - залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва, протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1