КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0003194 стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ольгинка Волноваського району Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 19.11.2018 Личаківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі, звільненого по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у провадженні зі змінами до неї заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 місяців арешту.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання ОСОБА_6 , починаючи з 13 травня 2020 року із розрахунку: один день ув`язнення дорівнює одному дню арешту.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

_________________________________________________________________

Справа №11-кп/824/1965/2024 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_1 .

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимим, а саме: 19.11.2018 Личаківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років та 1 місяця, звільнившись за відбуттям строку покарання на шлях виправлення та перевиховання не став і повторно вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності.

Також 17.03.2020 Святошинською місцевою прокуратурою обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000608 скеровано до Святошинського районного суду м. Києва.

13.05.2020 приблизно о 16 годині ОСОБА_6 зайшов до приміщення магазину « Еко-маркет » за адресою: м. Київ, вул. Липківського, 25 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна.

Так, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, 13.05.2020 близько 16 години, перебуваючи в торгівельному залі вищезазначеного магазину, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно підійшов до полиці магазину з шоколадом та щоб відвернути він себе увагу, попросив невідомого раніше йому чоловіка, яким виявився ОСОБА_9 допомогти йому, покласти до рюкзака, який знаходився в нього на спині, 7 шоколадок Milka з печивом Oreo, вагою 100 г та вартістю 24,73 гривні, кожна, без урахування ПДВ, 16 шоколадок Milka Молочний з лісовим горіхом, вагою 95 г та вартістю 20,83 гривні, кожна, без урахування ПДВ, 11 шоколадок Milka з кремово-мигдальною начинкою і шматочками карамелізованого соленого мигдалю, вагою 90 г та вартістю 20,83 гривні, кожна, без урахування ПДВ, 14 шоколадок Молочний Milka зі шматочками хрумкої карамелі з мигдалем вагою, 100 г та вартістю 24,73 гривні, кожна, без урахування ПДВ. Викравши таким чином перерахований товар, він подякував за допомогу ОСОБА_9 , який не здогадувався про умисел ОСОБА_6 , та з рюкзаком на спині, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на повторне таємне викрадення чужого майна, направився в сторону кас, достовірно знаючи, що в його рюкзаку, що знаходився у нього на спині, знаходиться викрадений товар, пройшов повз касову зону, не розрахувавшись за нього і не отримавши відповідно чеку про сплату товару, попрямував до виходу даного магазину, однак не довів злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був зупинений працівником охорони даного магазину.

Всього ОСОБА_6 намагався викрасти майно, що належить ТОВ «Симпатик» на загальну суму 1 081 гривень 74 копійки без урахування ПДВ.

В апеляційній скарзі прокурор у провадженні, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднати невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 16.04.2020 та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі.

В змінах до апеляційної скарги заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України закрити, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння відповідно до ст. 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що Законом №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» викладено у новій редакції ст. 51 КУпАП України та змінено розмір дрібного викрадення чужого майна з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тому, враховуючи те, що у кримінальному законі не визначено розмір кримінально-караного викрадення чужого майна, така зміна КУпАП є зміною кримінального законодавства, яка пом`якшує або скасовує кримінальну відповідальність особи, а тому Закон №3886-ІХ має зворотню дію в часі і поширюється на діяння ОСОБА_6 , вчинені ним 13.05.2020.

При цьому вказує, що, відповідно до п. 5 р. XX Податкового кодексу України, неоподатковуваний мінімум доходів громадян, вказаний в диспозиції норм для настання адміністративної і кримінальної відповідальності, встановлюється в розмірі податкової соціальної пільги, яка становить 1/2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня поточного року.

Згідно з діючим на момент вчинення злочину законодавством, прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 13.05.2020 становив 2102 грн., відповідно податкова соціальна пільга та неоподатковуваний мінімум доходів громадян становили 1051 грн.

Таким чином, оскільки кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна, вчинене у 2020 році, з врахуванням змін, внесених Законом №3886-ІХ, настає за вчинення крадіжки на суму понад 2 102 грн., а ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні замаху на крадіжку на суму 1081,74 грн., то кримінальне провадження стосовно нього підлягає закриттю.

Інші учасники судового провадження даний вирок не оскаржують.

Обвинувачений ОСОБА_6 не з`явився у судове засідання, він тривалий час перебуває у розшуку, тому на даний час немає даних про його належне повідомлення про день, час і місце апеляційного перегляду судового рішення суду першої інстанції. Разом з тим, враховуючи, що у змінах до апеляційної скарги заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 ставиться питання про покращення процесуального становища ОСОБА_6 , з урахуванням думки прокурора, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу зі змінами за відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги зі змінами, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги зі змінами, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а тому висновки судупершої інстанції, за встановлених у вироку обставин, про доведеність винуватості ОСОБА_6 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, оскільки він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було доведено з причин, що не залежали від його волі, що відповідає юридичній кваліфікації діянняч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, колегія суддів не переглядає, оскільки вони ніким із учасників судового провадження не оспорюються.

При цьому колегія суддів не встановила істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції дійти правильних висновків в цій частині.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024 року, статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення («Дрібне викрадення чужого майна») викладено у новій редакції. За змістом диспозицій частин першої та другої цієї статті адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки настає у разі, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу положень указаних норм закону слідує, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо вартість такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з п. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 вчинив 13 травня 2020 року.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня - 2 102 гривні.

Отже, з урахуванням змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та встановленого у 2020 році прожиткового мінімуму для працездатних осіб кримінальна відповідальність за крадіжку, вчинену у 2020 році, настає у разі, якщо її вартість становить 2 102 гривні і більше (2 102 : 50% = 1 051 грн. (50 % прожиткового мінімуму для працездатної особи) х 2 = 2 102 грн.).

У той же час, до набрання чинності Законом України № 3886-IX викрадення чужого майна вважалось дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що у 2020 році дорівнювало 210 гривням 20 копійкам (0,2 х (50% х 2 102) = 210,2 грн.).

Як вбачається з вироку, ОСОБА_6 13 травня 2020 року намагався викрасти майно, що належить ТОВ «Симпатик», на загальну суму 1 081 гривень 74 копійки без врахування ПДВ.

Враховуючи те, що ця сума є меншою за розмір, з якого, відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України, настає кримінальна відповідальність, а саме менша за суму 2 102 грн., то вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення на даний час не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За приписами ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закон України № 3886-IX в частині визначення вартості майна, за викрадення якого передбачена адміністративна відповідальність, як наслідок, вплинув на вартість майна, за викрадення якого передбачена кримінальна відповідальність, а тому має зворотну дію в часі і підлягає застосуванню у даному кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

За викладеним вище, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у провадженні зі змінами до неї заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 підлягає задоволенню, вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року - скасуванню, а кримінальне провадження - закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у провадженні зі змінами до неї заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року стосовно ОСОБА_6 - скасувати, а кримінальне провадження № 0003194 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, закрити, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази: 7 шоколадок Milka з печивом Oreo, вагою 100 г; 16 шоколадок Milka Молочний з лісовим горіхом, вагою 95 г; 11 шоколадок Milka з кремово-мигдальною начинкою і шматочками карамелізованого соленого мигдалю, вагою 90 г; 14 шоколадок Молочний Milka зі шматочками хрумкої карамелі з мигдалем, вагою 100 г, - залишити у власності ТОВ «Симпатик».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

___________________ ____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3