Справа № 466/4456/21
Провадження № 1-кп/466/124/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000185 від 29.03.2021 року про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Галицького районного суду м. Львова від 05.12.2022 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн та ухвалою від 01.05.2023 змінено покарання у виді штрафу на покарання у виді 240 годин громадських робіт, вироком Галицького районного суду м.Львова від 01.05.2023 року визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та засуджений до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,

У С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 28 березня 2021 року, приблизно о 04.50 год., перебуваючи на перехресті вул. Окуневського Липинського в м. Львові, умисно, з корисливого мотиву, з метою викрадення чужого майна, наніс кілька ударів кулаками і ногами в ділянку голови, грудної клітки, рук та ніг потерпілого ОСОБА_6 та зірвав з шиї останнього золотий ланцюжок вагою 5,950 грами вартістю 500 доларів США, що станом на 28.03.2021 року становило 13984 грн., з правої кишені потерпілого викрав мобільний телефон марки IPhone 11Pro сірого кольору IMAI НОМЕР_1 , ІМАІ 2: НОМЕР_2 вартістю 1071,43 доларів США, що становило 29067 грн., всередині якого знаходилась сім-карта мобільного оператора «Лайфсел» вартістю. 50 грн. після чого ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину, спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження та викравши майна потерпілого на загальну суму 44002,58 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 28 березня 2021 року на вул. Окуневського в м.Львові підбіг до потерпілого, наніс йому удари та викрав речі. А саме викрав гроші, зірвав з шиї золотий ланцюжок та викрав мобільний телефон. Він не може пояснити, чому вчинив такі дії. На даний момент всю шкоду потерпілому він відшкодував. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення стверджується наступними, представленими суду та дослідженими в ході судового слідства доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , даними в судовому засіданні по те, що 28 березня 2021 року приблизно о 04.50 він повертався додому та проходив перехрестя вулиць Липинського Окуневського в м. Львові. Він почув як його хтось окликнув та розвернувся подивитися. В цей час до нього підійшло двоє хлопців. Один з них ОСОБА_5 наніс йому удар в голову, а потім почав наносити удари руками і ногами по різних частинах тіла. Коли він впав на землю, то ОСОБА_5 зірвав у нього з шиї золотий ланцюжок та з кишені викрав мобільний телефон. Стверджує, що чітко бачив, що всі удари наносив йому ОСОБА_5 , речі викрадав теж він. Інший хлопець, який підійшов спочатку, відразу втік. Всю завдану шкоду обвинувачений йому відшкодував. Претензій до обвинуваченого він не має. Вважає, що обвинуваченого не слід карати суворо.

В судовому засіданні було досліджено та прийнято судом у якості доказів винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, крім визнання своєї вини самим обвинуваченим, письмові докази, представлені стороною обвинувачення.

Протоколом огляду місця події від 29.03.2021 року зафіксовано, що предметом огляду є перехрестя вул.Липинського-Окуневського в м. Львові, на місці події вилучено недопалки та запальничку, які запаковані в спецпакет. До протоколу долучено схему огляду місця події, фототаблицю, проведення огляду фіксувалося на відео, DVD-R диск долучено до справи.

Висновком експерта від 29.03.2021 року № 362 судово-медичної експертизи встановлено, що при обстеженні потерпілого ОСОБА_6 лікарем ТП№1 м.Львова 28.03.2021 року було встановлено діагноз: забійна рана надбрівної дуги, забійне чоло зліва і скулової ділянки зліва. Забій грудної клітки. Під час проведення судово-медичної експертизи у потерпілого виявлено: рану, садна та синець на обличчі, синці на лівій руці, синець та садна на правій нозі. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, могли виникнути 28 березня 2021 року та відносяться до легкого ступеня тяжкості. Судово-медичних даних про утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 внаслідок дії власної руки або при падінні з висоти власного росту немає.

Протоколом пред`явлення осіб до впізнання зафіксовано, що 28.04.2021 року потерпілий ОСОБА_6 вказав на ОСОБА_5 як на особу, яка 28.03.2021 року наносила йому тілесні ушкодження та викрала речі. Особу ОСОБА_5 потерпілий впізнав по кольору шкіри, кольору волосся, скривленому носу, кульгавій ході. До протоколу долучено DVD-R диск з відеозаписом слідчої дії.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 14 травня 2021 року, проведеного за участі потерпілого ОСОБА_6 зафіксовано, що потерпілий ОСОБА_6 показав в деталях розвиток подій, які відбувалися 28.03.2021 року приблизно о 04.50 год. на перехресті вул. Липинського - Окуневського в м.Львові, під час яких йому було нанесено тілесні ушкодження та викрадено особисті речі. До протоколу долучено DVD-R диск з відеозаписом слідчої дії.

Судом також досліджено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.03.2021, протокол огляду речей від 07.04.2021 р. та від 29.03.2021 р., протокол обшуку від 28.04.2021, постанови про визнання речовими доказами від 28.04.2021, які хоча і не є доказами в розумінні ст. 84 КПК України, але є процесуальними документами, які підтверджують законність проведення органами досудового слідства слідчих дій в межах даного кримінального провадження.

Оцінюючи покази потерпілого, суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться в об`єктивному зв`язку з матеріалами кримінального провадження, стверджуються іншими об`єктивними доказами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та його дії слід вірно кваліфікувати ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючою ознакою відкрите викрадення чужого майна, грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, оскільки обвинувачений, відкрито заволодів мобільним телефоном та грошима потерпілого, нанісши останньому тілесні ушкодження.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, посередньо характеризується, щиро розкаявся у вчиненому, повністю відшкодував потерпілому завдані збитки, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає, вважає, що покарання слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Речові докази по справі згідно постанови про визнання речовими доказами від 29.03.2021 року слід знищити, DVD-R диски слід залишити при справі.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 жовтня 2003 року №7 «Про практику застосування судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожен вирок виконується самостійно.

Отже, на підставі ч. 1 ст.72, ч.4 ст. 70 КК України обвинуваченому слід визначити остаточне покарання шляхом часткового складання покарань, призначених вироком Галицького районного суду м.Львова від 01.05.2023 року в частині громадських робіт. В іншій частині вирок Галицького районного суду м. Львова від 01.05.2023 року слід виконувати самостійно.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст.72, ч.4 ст. 70 КК України шляхом частково складання покарань, призначених даним вироком суду та вироком Галицького районного суду м.Львова від 01.05.2023 року в частині громадських робіт остаточно визначити ОСОБА_5 для відбування покарання у виді 4 (чотирьох років) 10 (десяти) днів позбавлення волі. В іншій частині вирок Галицького районного суду м. Львова від 01.05.2023 року - виконувати самостійно.

Запобіжний захід тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 18.09.2023 року

В строк відбування покарання зарахувати строк перебування під вартою з 28.04.2021 по 25.10.2021 року.

Речові докази по справі згідно постанови про визнання речовими доказами від 29.03.2021 року - знищити, DVD-R диски - залишити при справі.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Львова, засудженим в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Суддя ОСОБА_1