Справа № 509/3270/21
УХВАЛА

15 жовтня 2024 року смт.Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю учасників судового провадження:

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_4 від участі у розгляді кримінального провадження №0000463 від 01.06.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2024 року до Овідіопольського районного суду Одеської області захисником обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_3 подано заяву про відвід головуючому судді ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.35 КПК України, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2024 заяву про відвід було передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

Заява про відвід мотивована тим, що у провадженні судді ОСОБА_4 з липня 2021 року перебуває дане кримінальне провадження, у якій з квітня 2022 року по теперішній час не проведено жодного судового засідання, за умови що інші кримінальні справи під головуванням вказаного судді, зокрема й що надійшли до суду після липня 2021 року, розглядаються і по них ухвалюються відповідні рішення. На думку захисника, суддя ОСОБА_4 свідомо невживає заходів щодо розгляду справи відносно ОСОБА_6 протягом розумного строку, надаючи певні переваги іншим особам, кримінальні провадження відносно яких надійшли до суду після липня 2021 року, чим грубо порушує права обвинуваченого.

В судове засідання захисник ОСОБА_3 не з`явився, подав клопотання про розгляд його заяви про відвід судді у його відсутності.

Прокурор ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились по невідомим суду причинам, про день та час розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Суддя, якому заявлено відвід, при розгляді відводу не був присутнім, пояснення не надавав.

Відповідно до вимог ст. 81 КПК України неявка особи, якій заявлено відвід, а також осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, не перешкоджає розгляду питання про відвід судді.

Дослідивши подану заяву про відвід, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75 - 79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 3, 4 ст.80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

За практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі "Білуга проти України", від 28.10.98. у справі "Ветштайн проти Швейцарії", тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, визначені статтею 75 КПК України, згідно якої суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, дізнавача, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Крім того, приписами ст. 76 КПК України визначена недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні.

З аналізу параграфу 6 Глави 3 КПК України вбачається, що суддя, при розгляді питання відводу судді (слідчому судді), не здійснює повноважень судді (слідчого судді) у цьому кримінальному провадженні, а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь судді у кримінальному провадженні.

Встановлено, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, перебуває у провадженні судді Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_4 з 02.07.2021 року на стадії підготовчого провадження.

Під час розгляду заяви про відвід, судом встановлено, що заява захисника ОСОБА_3 містить суб`єктивні відомості та його власні судження щодо дій/бездіяльності судді під час судового провадження в даному кримінальному провадженні. Однак, будь-яких підтверджень упередженості чи необ`єктивності судді ОСОБА_4 під час розгляду заяви про відвід судом не встановлено.

Щодо посилань захисника на те, що з квітня 2022 року по теперішній час в даній справі не проведено жодного судового засідання, суд зауважує, що в матеріалах кримінального провадження містяться численні виклики та повідомлення учасників судового провадження на неоднорозово призначені судові засідання, в тому числі і з квітня 2022 року, які не відбулись через неявку учасників судового провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду.

Згідно ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивований.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді, суд враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах П`єрсак проти Бельгії, Кіпріану проти Кіпру, Грівз проти Сполученого Королівства). Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презюмується.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 (справа №800/592/17) та від 01.10.2018 (справа №9901/673/18).

Під час заявлення відводу та його розгляду захисник не повідомив жодних об`єктивних та достатніх обставин, які б свідчили про заінтересованість в результатах провадження чи упередженість судді при розгляді справи. Заявлений відвід фактично стосується незгоди заявника з періодичністю призначення судових засідань чи причин їх відкладень головуючим суддею. При цьому, як випливає з норм чинного КПК, суддя, який розглядає заяву про відвід, не здійснює перевірку та оцінку рішень, які приймаються суддею, якому заявлено відвід.

Із матеріалів справи не встановлено ознак упередженості судді ОСОБА_4 чи іншої зацікавленості в результатах розгляду справи.

Відповідно до ст. 321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що немає значення для кримінального провадження. Головуючий у судовому засіданні вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 Постанови "Про незалежність судової влади" №8 від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, доводи заявника не знайшли свого підтвердження під час судового засідання та не свідчать про упередженість судді ОСОБА_4 при розгляді кримінального провадження.

Керуючись ст.75-76, 80-81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_4 від участі у розгляді кримінального провадження №0000463 від 01.06.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1