У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001685 від 23.08.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Каховка, Херсонської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», раніше судимого, з середньою освітою, одруженого, УБД, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України,

встановив:

Зі змісту розглядуваного клопотання з`ясовано, що 22 серпня 2024 року, точного часу на даний момент органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно з іншими йому раніше знайомими п`ятьма особами, а саме: 1) солдатом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ; 2) молодшим сержантом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 ; 3) ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; 4) ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; 5) солдатом ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 , приїхали з м. Київ до м. Ужгород, на автомобілі марки «Opel» моделі «Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_4 , білого кольору. 23 серпня 2024 року, близько 08:30 год. вказані шестеро осіб приїхали на автомобілі марки «Opel» моделі «Vivaro» до буд АДРЕСА_3 , з метою відшукання «кол-центру», який на їхню думку повинен був там знаходитись. В той день, вказані особи були частково одягнуті у тактичний одяг кольору «хакі», Однак, за вказаною адресою, знаходились приміщення, двері до яких були зачинені, тому вказані особи почали чіплятись до пересічних громадян, з метою з`ясування їхньої можливої причетності до вчинення шахрайських дій. Цього ж дня, близько 08:50 год, за адресою АДРЕСА_3 , проходив мимо ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . У той час, у ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі ОСОБА_13 , вчинене за попередньою змовою групою осіб, оскільки вважали на той час, що ОСОБА_13 , є учасником «кол-центру», який насправді ніякого відношення до злочинних дій не мав. Так, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел та діючи за попередньою змовою з іншими вищевказаними п`ятьма учасниками, саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , підійшли до останнього, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, застосовували до потерпілого фізичну силу, а саме в супереч волі ОСОБА_13 , під руки привели його до вищевказаного автомобіля «Opel» моделі «Vivaro», та всупереч його волі помістили до салону автомобіля, при цьому під час поміщення до автомобіля ОСОБА_8 та ОСОБА_14 наносили по тулубу та голові потерпілого численні удари руками, які спричинили потерпілому фізичні страждання. Після того, як ОСОБА_15 , всупереч його волі та із застосуванням насильства, помістили до салону вищевказаного автомобіля, останньому почали показувати фотографії на мобільному телефоні, незнайомих йому дівчат та почали обвинувачувати його у причетності до незаконного функціонування «кол-центру», застосовуючи до нього психологічне насильство. Однак, потерпілий не будучи учасником такого центру, повідомив, що вперше бачить даних дівчат і що ніякого відношення до роботи «кол-центру» немає. Після цього, протримавши потерпілого в салоні автомобіля близько 5 хв та не отримавши бажану інформацію, його відпустили, і повідомили йому, що у випадку його звернення до поліції, він про це пожаліє. Цього ж дня, близько 09:20 год, за адресою АДРЕСА_4 , проходила ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . У той час, у ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, оскільки на той час вважали, що ОСОБА_16 , є учасником «кол-центру», яка насправді ніякого відношення до злочинних дій не мала. Так, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, реалізуючи свій злочинний умисел та діючи за попередньою змовою з іншими вищевказаними п`ятьма учасниками, різко вийшов з автомобіля марки «Opel» моделі «Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_4 , та застосовував до потерпілої ОСОБА_16 фізичну силу, під руки проти її волі привели її до правих бокових дверей автомобіля «Opel» моделі «Vivaro», які допоміг відчинити ОСОБА_8 та всупереч її волі помістили до салону автомобіля. Після того, як ОСОБА_16 , всупереч її волі та із застосуванням насильства, помістили до салону вищевказаного автомобіля, де застосовуючи погрози фізичного та психологічного насильства, просили останню повідомити дані організатора «кол-центру» та обвинувачувати її у причетності до незаконного функціонування такого центру. Однак, потерпіла не будучи причетною до вчинення злочинних дій, повідомила, що відношення до роботи «кол-центру» немає. Після цього, протримавши потерпілу в салоні автомобіля близько 10 хв, її відпустили, та повідомили їй, що у випадку її звернення до поліції, вона про це пожаліє.

23.08.2024 в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 296 КК України.

Окрім цього в клопотанні зазначено про існування обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, а також існування ризиків для кримінального провадження, зокрема того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив таке задовольнити.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання через безпідставність та необґрунтованість такого.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Представник потерпілого ОСОБА_17 зазначив, що останній претензій до підозрюваного не має, просить відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши думку прокурора, заперечення підозрюваного та його захисника, позицію потерпілого, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з ЄРДР стверджується, що Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001685 від 23.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 296 КК України.

23.08.2024 в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 296 КК України.

23.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань та за попередньою змовою групою осіб.

У відповідності до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

На підтвердження обґрунтованості підозри в інкримінованому підозрюваному кримінальному правопорушенні, слідчим до клопотання додано ряд доказів, зібраних під час досудового розслідування, зокрема протокол прийняття заяви від 23.08.2024; протокол допиту потерпілої ОСОБА_16 від 23.08.2024; протокол впізнання особи за фотознімками від 24.08.2024; протокол огляду відеозапису від 24.08.2024; протокол прийняття заяви від 23.08.2024; протокол допиту потерпілого ОСОБА_13 від 24.08.2024; протокол впізнання особи за фотознімками від 24.08.2024; протокол прийняття заяви від 23.08.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 23.08.2024; протокол впізнання особи за фотознімками від 24.08.2024; протокол затримання особи від 23.08.2024 тощо.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Разом з цим слідчий суддя зауважує, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя враховує, що при обранні запобіжного заходу підозрюваному зазначений слідчим в клопотанні та заявлений прокурором в судовому засіданні ризик вчинення іншого кримінального правопорушення знайшов своє підтвердження, оскільки ОСОБА_4 згідно з довідки раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, що свідчить про ймовірність вчинення протиправних діяння задля особистого збагачення.

Також, на думку суду, наявним є ризики незаконного впливу підозрюваного на учасників кримінального провадження, оскільки перебуваючи на волі такий може чинити психологічний тиск на потерпілих та свідків, в тому числі й шляхом вмовлянь, погроз або підкупу, з метою зміни даних ними слідству показів, або надання ними неправдивих показань, що зрештою утруднить встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні й свідчить про наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Обставини інкримінованого злочину свідчать про високу ймовірність застосування підозрюваним фізичного насильства до потерпілих та свідків, задля зміни показів, даних ними органу досудового розслідування. Окрім цього заява представника потерпілого ОСОБА_17 про відсутність претензій до підозрюваного, озвучена в судовому засіданні, не співпадає з показами, даними потерпілим під час його допиту 23.08.2024, що також може свідчити про побоювання потерпілого зазнати тиску від підозрюваного.

Також слідчий суддя вважає, що перебуваючи на волі, або без відповідних процесуальних обов`язків, покладених на нього судом, ОСОБА_4 може вступати у позапроцесуальні контакти з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні для формування у суду викривленої позиції щодо дійсних обставин справи.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, УБД, має фактичне та зареєстроване місце проживання, одружений.

Останнє свідчить про міцність соціальних зв`язків ОСОБА_4 та мінімізує настання ризику, зазначеного в клопотанні, переховування від слідства та суду шляхом виїзду за кордон. Більш того наразі в Україні введено воєнний стан, що унеможливлює виїзд за межі України чоловіків від 18 до 60 років без відповідних правових підстав.

В рішенні у справі «Лабіта проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, наразі в Україні триває воєнний стан, вчинення підозрюваним злочину в означений час засуджується законом і суспільством.

При цьому слідчий суддя вважає, що застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією підозрюваного від суспільства, на думку слідчого судді, буде недостатнім для попередження вищевказаних ризиків.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам, свідчить про підставність обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою на строк до 60 днів.

При цьому слідчий суддя враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не перешкоджають перебуванню такого в умовах тримання під вартою.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки при цьому суд враховує, що ОСОБА_4 був засуджений:

20.08.2015 Каховським міським судом Херсонської області за ч. 1 ст. 185, ст. 105 КК України до примусових заходів виховного характеру у вигляді попередження;

12.02.2016 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України, із застосуванням ст. ст. 75, 104 КК України до 3 років позбавлення волі із іспитовим строком 2 роки;

23.07.2017 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

27.03.2017 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання умовно-достроково 04.09.2019.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Тож, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, а саме у незаконному позбавленні волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань та за попередньою змовою групою осіб, слідчий суддя не визначає розмір застави, як альтернативний триманню під вартою запобіжний захід.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Обрати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, а саме до 16 вересня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1