Справа № 953/2599/24
н/п 1-кс/953/6463/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000265 від 16.02.2024 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із вищою освітою, неодружений, не маючого на вихованні неповнолітніх та малолітніх дітей, раніше не судимого, який займає посаду заступника начальника зварювально-механічного цеху (109) з виробництва (заготівельно-зварювальних) АТ «Українські енергетичні машини»

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 111 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою і за чиєю ініціативою розглядається

Сторона обвинувачення просить продовжити підозрюваному

ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Узагальнено доводи клопотання зводяться до такого: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 111 КК України, на підставі вагомих доказів; наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні закінчується 08.09.2024 року. У даному кримінальному провадженні виконано значний обсяг слідчих дій, спрямованих на отримання та перевірку доказів.

Разом з тим, з метою закінчення досудового розслідування необхідно виконати низку слідчих та процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження: встановити та допитати усіх свідків; провести комп`ютерну експертизу, предметом дослідження якої є вилучені мобільні телефони, ноутбуки, планшети, комп`ютерна техніка, накопичувачі інформації; отримати відповіді на направлені запити в порядку ст. 93 КПК України, з метою встановлення усіх обставин, які характеризують особи підозрюваних; провести дослідження з залученням спеціалістів, з метою ідентифікації номенклатури товарів, робочі креслення яких передавались представнику рф; провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, направлені на встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення та вичерпного кола осіб, причетних до його вчинення; отримати тимчасовий доступ до документів операторів зв`язку, з метою встановлення місць перебування підозрюваних під час вчинення ними злочинних дій; провести дії, направлені на розсекречення клопотань та ухвал слідчого судді про дозвіл на проведення НСРД у даному провадженні; виконати процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні та ознайомити сторону захисту з матеріалами кримінального провадження.

Виконати зазначені процесуальні дії раніше не видавалось за можливе внаслідок особливої складності провадження та необхідністю проведення інших слідчих та процесуальних дій, які були направлені на встановлення обставин та документування протиправної діяльності підозрюваних, через необхідність отримання відомостей від значної кількості підприємств, установ, організацій, у зв`язку з значним обсягом матеріалів та речових доказів, які необхідно дослідити, а також труднощами у пошуку та залученні у якості спеціалістів осіб, які володіють спеціальними знаннями у сфері енергетики, а також через ведення активний бойових дій у Харківській області, що призводить збільшення часу, необхідного на планування та проведення слідчих дій, беручи до уваги необхідність забезпечення безпеки їх учасникам.

Проте, в разі їх проведення, результати цих слідчих та процесуальних дій матимуть значення для судового розгляду, оскільки вони направлені на документування протиправної діяльності підозрюваних та в подальшому будуть доказами у провадженні.

Позиції учасників кримінального провадження щодо поданого клопотання

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор та слідчий, кожен окремо, підтримали клопотання з підстав зазначених у ньому.

Підозрюваний в судовому засіданні відмовився давати пояснення.

Захисник в судому засіданні проти задоволення клопотання заперечував та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Встановлені слідчим суддею обставини

Слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000265 від 16.02.2024, за підозрою громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в невстановлений період часу, проте не пізніше лютого 2023 року виник злочинний умисел, направлений на вчинення в умовах воєнного стану державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду економічній безпеці України шляхом надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

ОСОБА_5 усвідомлюючи, що він є громадянином України, але не маючи патріотичних переконань, у ситуації, що склалася, в умовах воєнного стану, керуючись антидержавницькими мотивами вирішив надавати вказану допомогу держави-агресору рф надавши добровільну згоду громадянину України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на вчинення спільних дій, направлених на сприяння представнику держави-агресора рф громадянину вказаної держави ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо здійснення збору робочих схем, креслень та службової документації АТ «Укренергомашини» () та інших підприємств, задіяних у проектуванні та виготовлені комплектуючих частин, які використовуються у будівництві та експлуатації ГЕС, АЕС, ТЕС, в тому числі на території держави-агресора.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , займаючи посаду заступника начальника зварювально-механічного цеху (109) з виробництва (заготівельно-зварювальних) АТ «Українські енергетичні машини», перебуваючи на території м. Харкова, в невстановлений період часу, проте не пізніше лютого 2023 року, умисно вчиняв дії, направлені на досягнення своєї мети на надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, шляхом здобуття робочих схем, креслень та службової документації АТ «Укренергомашини» () задля подальшої їх передачі, спільно з ОСОБА_9 , представнику держави-агресора рф.

Продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_9 злочинного умислу, діючи за попередньою змовою групою осіб з останніми, ОСОБА_5 передав ОСОБА_9 , робочі схеми та креслення комплектуючих, розроблених АТ «Укренергомашини» (), після чого останній, перебуваючи у копіювальному центрі «НОН-СТОП», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , 26.02.2024, 28.02.2024, 01.03.2024, 04.03.2024, 05.03.2024, 06.03.2024, 08.03.2024, 11.03.2024, 18.03.2024 та 29.03.2024, здійснив копіювання отриманої напередодні ОСОБА_5 документації, після чого, перебуваючи за місцем свого проживання, за допомогою використання мережі Інтернет передав отримані ним та ОСОБА_5 відомості представнику держави-агресора рф громадянину вказаної держави ОСОБА_10 .

Виконавши всі дії які вважали за необхідне для досягання своєї мети, ОСОБА_5 , діючи умисно та добровільно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , реалізуючи їх спільний злочинний умисел, направлений на заподіяння шкоди, економічній безпеці України шляхом надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, передав представнику держави-агресора рф ОСОБА_10 копії робочих схем та креслень комплектуючих до турбін потужністю 200 1000 МВт (серії К-200, К-300, К-500, К-1000), розроблених АТ «Укренергомашини» ().

Таким чином, ОСОБА_5 у зазначений вище період часу підозрюється у вчиненні за попередньою змовою групою осіб кримінально караного діяння-злочину, пов`язаного з державною зрадою, вчиненого в умовах воєнного стану, основними складовими взаємозв`язаними ознаками та мотивами якого є:

- спеціальний антидержавницький мотив - вчинення діяння на шкоду інтересам держави Україна;

- мета - заподіяння шкоди економічній безпеці України, оскільки враховуючи повномасштабне вторгнення держави-агресора рф на території України виникла реальна загроза економічній безпеці в умовах тріваючої військової агресії з боку рф, перелік яких визначено Стратегією економічної безпеки України на період до 2025 року, затвердженою Указом Президента України від 11 серпня 2021 р. № 347/2021, згідно якого економічна безпека України, серед іншого, включає в себе такі складові як фінансова, виробнича та зовнішньоекономічна безпека.

Так, основними викликами та загрозами у сферах фінансової, виробничої та зовнішньоекономічної безпеки, а отже економічній безпеці України в цілому, які виникають через збройну агресію російської федерації та тимчасову окупацію частини території України, є втрата доходів бюджету внаслідок поширених явищ «сірого» експорту товарів, в тому числі з критичного сектору економіки, до якого, без сумніву, входять об`єкти атомної, теплової та гідроелектрогенерації, втрата частини промислового потенціалу внаслідок збройної агресії російської федерації тощо.

Враховуючи вищезазначені виклики та загрози, передача представникам держави-агресора рф робочих схем та креслень деталей, розроблених АТ «Укренергомашини» () та іншими підприємствами, задіяними у проектуванні та виготовленні комплектуючих частин, які використовуються у будівництві та експлуатації ГЕС, АЕС, ТЕС, призведе до завдання шкоди економічній безпеці України шляхом створення умов для функціонування енергетичної галузі економіки держави-агресора, а отже і забезпечення працездатності оборонного комплексу російської федерації, забезпечення її міцних конкурентних позицій на світовому ринку в сфері виготовлення та постачання комплектуючих для об`єктів атомної, теплової та гідроелектрогенерації, при цьому зменшивши роль українських підприємств в даних процесах, тим самим створивши ризики обмеження експорту та неотримання податків від реалізації українських товарів та надання послуг.

Крім цього, вказане вище створить передумови до забезпечення сталої роботи російських ГЕС, АЕС, ТЕС, завдяки яким здійснюється видобуток електричної енергії, необхідної для безперебійного функціонування військово-промислового комплексу російської федерації, що дає їй можливість в умовах повномасштабного вторгнення в Україну збільшувати та розвивати свої потужності для виготовлення зброї, боєприпасів, вибухових речовин, інших засобів масового ураження, ремонту та будівництва військової техніки, засобів радіоелектронної боротьби, безпілотних літальних апаратів, тощо.

- вчинення злочину групою осіб, за попередньою змовою між собою, оскільки була домовленість про спільне вчинення кримінального правопорушення заздалегідь, тобто, мала місце наявність добровільної згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони;

- спільні дії співучасників, в ході яких вони спиралися один на одного, а між їхніми діями наявний причинний сталий зв`язок;

- усвідомленість співучасників того, що спільними діями вони вчиняють злочин проти держави Україна, бажали та свідомо допускали і передбачали настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій;

- здійснення підривної діяльності проти України у вигляді надання допомоги державі-агресору у проведенні такої діяльності, а саме: збирання і передача представнику держави-агресора рф копій робочих схем та креслень комплектуючих до турбін потужністю 200 1000 МВт (серії К-200, К-300, К-500, К-1000), розроблених АТ «Укренергомашини» ().

- добровільний характер протиправної, злочинної діяльності, здійснений з власного бажання, без будь-якого фізичного чи психічного примусу;

- спрямованість та активність всіх дій, пов`язаних з наданням іноземній державі (державі-агресору, «рф») допомоги в проведенні підривної діяльності проти України і бажанням цього, характеризуються усвідомленістю того, що вони вчиняють дїї направлені на державну зраду в умовах воєнного стану.

Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними і протиправними діями підозрюється у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України в умовах воєнного стану на шкоду, економічній безпеці України шляхом надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене за попередньою змовою групою осіб тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

15.04.2024 о 20 год 48 хв ОСОБА_5 затриманий слідчим слідчого відділу Управління СБ України у Харківській області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України. 17.04.2024 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.06.2024 включно без визначення розміру застави.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, з урахуванням його складності, постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури продовжено до 3 місяців, тобто до 16.07.2024.

10.06.2024 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова підозрюваному продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16.07.2024 включно без визначення розміру застави.

11.07.2024 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, з урахуванням його складності, продовжено до 6 місяців, тобто до 16.10.2024.

11.07.2024 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова підозрюваному продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08.09.2024 включно без визначення розміру застави.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, якими керувався

Заслухавши доводи сторін та дослідивши надані документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 132 КПК встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, окрім іншого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування запобіжного заходу.

Системний аналіз положень ст. 199 КПК, які регулюють загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу, дають слідчому судді підстави вважати, що під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, необхідно перевірити існування ризиків, які були заявлені прокурором відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК та чи є обставини, що обґрунтовують необхідність покладення таких обов`язків.

Відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Щодо обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття «обґрунтованої підозри», слідчий суддя, враховуючи ст. 8, 9 КПК, керується усталеною практикою ЄСПЛ, згідно з якою обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. пунктом 175; рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Водночас факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 26.02.2024; Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 27.02.2024; Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 04.03.2024; Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 01.04.2024; Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 30.04.2024; Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 07.05.2024; Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 17.05.2024; Протоколом за результатами проведення негласної (слідчої) розшукової дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 04.03.2024; Протоколом за результатами проведення негласної (слідчої) розшукової дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 05.04.2024; Протоколом за результатами проведення негласної (слідчої) розшукової дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 05.04.2024; Протоколом за результатами проведення негласної (слідчої) розшукової дії аудіоконтроль особи від 05.04.2024; Протоколом за результатами проведення негласної (слідчої) розшукової дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 22.05.2024; Висновком спеціаліста від 09.04.2024; Протоколами обшуків від 15.04.2024; Протоколом огляду від 04.07.2024; Протоколом огляду від 05.07.2024; Протоколом огляду від 20.06.2024; Протоколом огляду від 02.07.2024; Протоколами за результатами проведення негласних (слідчих) розшукових дій від 30.05.2024.

Водночас, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК

Слідчий суддя вважає доведеними, що вказані у клопотанні ризики щодо поведінки підозрюваного продовжують існувати, з огляду на таке.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду

На переконання слідчого судді ризик переховування обумовлюється можливістю притягнення його до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для підозрюваного наслідками і суворістю передбаченого покарання. ОСОБА_5 через тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, розуміючи складність проведення досудового розслідування, зокрема в умовах дії воєнного стану, усвідомлюючи неможливість повного контролю державною владою кордонів та території України в умовах Збройної агресії Російської Федерації проти України, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зокрема на тимчасово окупованих частинах території України та на території Російської Федерації.

Суд враховує, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти (справи «Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі знищити, сховати або спотворити електронні пристрої, магнітні носії інформації, які останній використовував при вчиненні кримінального правопорушення, та які не були виявлені слідством, а також знищити, сховати або спотворити схем, креслень та службової документації АТ «Укренергомашини».

Ризик незаконного впливу на свідка, потерпілого, експерта, у цьому ж кримінальному провадженні

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо продовження існування ризику незаконного впливу.

ОСОБА_5 може незаконно впливати на інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, а саме на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки вказані особи знайомі, підтримують особисті дружні відносини, та при вчиненні злочину діяли за попередньою змовою групою осіб, що свідчить про обізнаність вказаних осіб про діяння один одного, та дає змогу останнім «скорегувати» показання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Разом з цим, враховуючи факт вручення ОСОБА_5 копій матеріалів кримінального провадження, в тому числі протоколів допитів свідків, у яких зазначені їх анкетні данні, місця проживання та місця роботи, останній може незаконно впливати на них.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілого, експерта, слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на свідків, експерта існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від останніх та дослідження їх судом.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення

Обставини кримінального правопорушення, в яких він підозрюється, свідчать про його соціальну небезпечність, крім того враховуючи обставини вказаного злочину, дані про особу підозрюваного, враховуючи той факт, що ОСОБА_5 має стійкі ідеологічні переконання, спрямовані на підтримку дії держави-агресора рф, та міцні соціальні зв`язки з представниками держави-агресора рф, наявні достатні підставі вважати, що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Отже, наведений ризик є обґрунтованим.

Слідчий суддя зауважує, що відповідно до КПК України метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявним за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою для запобігання ризикам

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Оцінюючи можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі, застава, домашній арешт, особиста порука та особисте зобов`язання не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Обґрунтовуючи неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу прокурор послався на встановлені під час досудового розслідування та відображені у його клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, обґрунтування та ступінь вираженості наведених ризиків, а також те, що основним є ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду, у зв`язку з чим, лише тримання під вартою здатне забезпечити мету застосування запобіжного заходу, а не жоден більш м`який запобіжний захід.

Таку аргументацію, з огляду на обґрунтованість підозри, доведеність усіх наявних ризиків слідчий суддя вважає достатньою для висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Враховуючи викладене, існування доведених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 особливо тяжкого кримінального правопорушення в сфері злочинів проти основ національної безпеки, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Таким чином, оцінюючи сукупність обставин, передбачених в ст. 178 КПК України, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, окрім іншого, ст. 111 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, окрім інших передбаченого статтею 111 Кримінального кодексу України.

При постановленні даної ухвали, суд, керуючись абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останньому інкриміновані діяння у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 43 (сорок три) дні, тобто до 16.10.2024 включно, без визначення розміру застави.

Встановити строк дії ухвали до 16.10.2024 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1