Провадження № 11-кп/824/3634/2024 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 із визначенням розміру застави,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, тобто до 02.06.2024 року включно, із визначенням розміру застави, у 250 (двісті п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 757000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) грн.

Таке рішення, суд мотивував наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, що мають високу суспільну небезпечність. У разі обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, існує ризик того, що будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, у випадку визнання його винуватим, він може умисно ухилитись від суду, не виконати його процесуальні рішення, перешкодити кримінальному провадженню (ризик переховування). Обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, які на даний час не допитані судом.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою з можливістю внесення застави на більш м`який запобіжний захід (нічний домашній арешт або особисте зобов`язання) або зменшити розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог КПК України.

Так, захисник посилається на те, що ухвала постановлена незаконним складом суду, оскільки місце знаходження органу досудового розслідування знаходиться у Шевченківському районі м. Києва, а останній епізод інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень - у Саксаганському районі м. Кривий Ріг, тобто, як наголошує захисник, обвинувальний акт і клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно було розглядатись разом з обвинувальним актом в Саксаганському районному суді м. Кривий Ріг або Шевченківському районному суді м. Києва.

Окрім того, захисник зазначає про те, що ОСОБА_5 обвинувачуюся у скоєнні кримінальних правопорушень, яких він фактично не вчиняв. Також ОСОБА_5 до затримання працював, мав постійне місце мешкання, мав соціальні зв`язки - дочку та цивільну дружину. Крім того, захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_5 хворіє гіпертонічною хворобою, ВІЛ, гепатитом С, і в умовах установи виконання покарання загострились хронічні захворювання, які напряму можуть вплинути на життя та вже негативно впливають на здоров`я ОСОБА_5 , що підтверджується тим, що час розгляду аналогічних клопотань йому неодноразово викликалась бригада лікарів ШМЛ та надавалась медична допомога у зв`язку з підвищеним артеріальним тиском в умовах Київського слідчого ізолятору.

Щодо клопотання прокурора, то захисник вказує, що наведені у прокурора ризики є безпідставними та недоведеними. Так, захисник наголошує, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, можливості і мети виїхати за межі України немає; докази стороною обвинувачення зібрані та відкриті стороні захисту; потерпілі та свідки допитані, будь-яких заяв від вказаних осіб про будь-які погрози з боку ОСОБА_5 не надходили, що свідчить про відсутність наведеним прокурором ризиків.

Крім того, на переконання захисника, в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України при винесенні спірної ухвали ані прокурором, ані судом взагалі не мотивовано причини збільшення суми застави встановленої законом, а саме, від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Більше того, незважаючи на відсутність можливості у ОСОБА_5 внести заставу в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка до 1 січня 2024 року складала 805200 грн., судом фактично збільшено розмір застави більше ніж на 100000 грн. з урахуванням прожиткового мінімуму, який змінився. Захисник наголошує, що розмір визначеної судом застави є і був непомірним, а тому, оскільки ОСОБА_5 тривалий час не вніс заставу у зв`язку з відсутністю тих коштів, які зазначені в ухвалі, то в разі продовження дії запобіжного заходу судом, фактичному збільшенні суми застави і відмові в задоволенні апеляційної скарги, є всі підстави для зменшення розміру суми застави.

Так, прокурор та захисник обвинуваченого, будучи належним чином повідомленими про судовий розгляд до суду не з`явились.

Відповідно до ч.4 ст.4221 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, захисником обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_6 порушене питання про скасування оскаржуваної ухвали. Між тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвала судом першої інстанції була постановлена 04.04.2024, строк тримання обвинуваченого під вартою був визначений до 02.06.2024. На день розгляду справи судом апеляційної інстанції ухвала Святошинського районного суду міста Києва від 04.04.2024 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 до 02.06.2024 фактично втратила чинність, висновки, які були зроблені у цій ухвалі, на сьогоднішній час втратили своє юридичне значення, що указує на неможливість скасування цієї ухвали судом апеляційної інстанції.

Необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

За своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій (поведінки підозрюваного, обвинуваченого), перелік яких визначений ч.1 ст.177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах, про імовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у одним із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому. Проте, існування можливості такої протидії на майбутнє, повинно підтверджуватися доказами станом на момент ухвалення відповідного рішення. Це твердження знайшло своє підтвердження у ряді статей діючого КПК України. Зокрема, аналіз положень ч.2 ст.177, ч.1 ст.194, ч.1 ст.196, ч.3 ст. 199 КПК України дає підстави стверджувати те, що як у випадку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і у випадку продовження строку дії цього запобіжного заходу, суд вирішує питання про існування ризиків станом на час ухвалення відповідного рішення. У зв`язку із цим, колегія суддів вважає, що перевірка висновків суду першої інстанції про існування того чи іншого ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України, можлива лише під час дії ухвали про застосування запобіжного заходу чи продовження строку тримання під вартою, тобто у час, коли ці ризики дійсні та існує реальна можливість перевірки їх існування. Та обставина, що станом на час розгляду справи оскаржувана ухвала втратила чинність унеможливлює скасування цієї ухвали, що указує на необґрунтованість вимог захисника в частині скасування цієї ухвали. Колегія суддів також зважає на те, що у відповідності із вимогами ст. 407 КПК України, до повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги відноситься прийняття рішення пов`язаного виключно із втручанням у судове рішення шляхом його зміни чи скасування або невтручання, шляхом залишення цього рішення без змін. Цією нормою закону не передбачено можливості встановлення будь-яких фактів, констатації порушень закону, тощо без прийняття апеляційним судом свого рішення щодо рішення суду першої інстанції. У зв`язку із цим, за відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення, як такого яке втратило чинність, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити будь-яке рішення щодо тих обставин, які наведені захисником у апеляційній скарзі.

Колегія судів зважає і на те, що нормами КПК України не передбачається можливості залишення апеляційної скарги без розгляду. Наведені вище обставини не дають також підстав для закриття апеляційного провадження.

Із урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв`язку із неможливістю скасування ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 04.04.2024 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , а тому колегія суддів залишає апеляційну скаргу захисника без задоволення, а зазначену ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 із визначенням розміру застави - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3