У Х В А Л А

05.11.2024 р.

Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Жмеринка заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0003846 від 03.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України,

ВСТАНОВИВ :

25.10.2024 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 подав до Жмеринського міськрайонного суду клопотання, за вимогами якого просив скасувати повністю арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 16.10.2024 року у справі №759/19473/23 в межах криміналльного провадження №0003846 від 03.10.2023 року, на автомобіль марки "КІА" моделі "NIRO", синього кольору, 2021 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , повернувши його останньому. Підставами заявленого скасування опорюваного арешту тимчасово вилученого майна вказав, те, що в теперішній час ОСОБА_4 не може користуватися вазаним власним автомобілем, оскільки приписами п.41 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 забороняється перереєстрація на нового власника та зняття з обліку транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдмному державному реєстрі транспортних засобів є відомочті про накладеня арешту або про заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підсмтаві судовго рішення чи постанови держаного або приватногго виконавця. У зв`язку з цим Територіальним сервісним центром МВС №0541 не видається нове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за ОСОБА_4 та нові державні номерні знаки. Зазначив також, зщо згідно повідомлення слідчого СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 24.05.2024 року у кримінальному провадженні були проведені ряд слідчих (розшукових) дій, отримано вичновки судових експертиз, тому необхідність в зберіганні автомобіля відсутня. Посилаючись на обставини того, що за наявності чинного арешту майна, навіть в частині заборони відчуження, порушуються права ОСОБА_4 користуватись своїм автомобілем, що не відповідає загальним засадам кримінального провадження, враховуючи, що жодній особі у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру, вважає що в подальшому існуванні арешту автомобіля відпала потреба.

Заявник та слідчий за їх належним повідомленням в судове засідання не з`явилися.

Представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 раніше подав заяву щодо розгляд даного клопотання у його та ОСОБА_4 відсутність, й також просив задоволити клопотання.

Слідчим поважних причин своєї неявки не повідомлено, власних клопотань не подано.

Наведені обставини не перешкоджають розгляду клопотання у відповідності до положень ч.2 ст.174 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ч.1,2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено не обґрунтовано.

Згідно вимог ч.1 ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом

У відповідності до положень ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.160-166, 170-174 КПК України.

Так, ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 16.10.2023 року в даному кримінальному провадженні з метою збереження речового доказу та проведення експертизи об`єктів для встановлення розмірів відшкодування збитків потерпілому накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду 03.10.2023 року, а саме на автомобіль марки "КІА" моделі "NIRO", синього кольору, 2021 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 .

Про необгрунтованість накладення оспорюваного арешту тимчасово вилученого майна згідно ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 16.10.2023 року в межах поданого клопотання стороною заявника не заявлено.

З урахуванням визначеної ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 16.10.2023 року мети накладення оспорюваного арешту задля збереження речового доказу та проведення експертизи для встановлення розміру завданих потерпілому збитків, за посиланням представника потерпілого за змістом даного клопотання щодо складання експертного висновку Київського НДЕКЦ МВС України від 12.10.2023 року №СЕ-19/11-23/54458-АВ, яким визначена вартість арештованого автомобіля станом на 04.09.2023 року, досягнутою стороною обвинувачення є мета проведення відповідного експертного дослідження.

Ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16.05.2024 року при розгляді аналогічного клопотання представника потерпілого про повне скасування арешту даного транспортного засобу частково скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 16.10.2023 року на автомобіль марки "КІА" моделі "NIRO", синього кольору, 2021 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який визначено передати на відповідальне зберігання власникові ОСОБА_4 з подальшою забороною відчужувати цей транспортний засіб до прийняття законного рішення у даному кримінальному провадженні. При цьому, судом було встановлено, що повне скасуванняи арешту, накладеного на вказаний автомобіль не становитиме безумовного забезпечення збереження цього речового доказу, як безпосереднього об`єкту кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, згідно визначеної відповідної мети в межах потреб його первісного застосування, а встановлений надалі спосіб обтяження шляхоб заборони відчуження вказаного транспортного засобу є найменш обтяжливим та необхідним і достатнім для збереження речового доказу, тому таке втручання в права та інтереси власника є виправданим.

Також суд виснував, що остаточне вирішення долі речових доказів кримінальним процесуальним законом передбачено за наслідком закінчення кримінального провадження у встановленому порядку, чим не є незавершена стадія його досудового розслідування, під час якої вказане клопотання подане слідчому судді.

З наведених підстав слідчим суддею визнаються необгрунтованими твердження представника потерпілого стосовно того, що оспорюваний арешт даного автомобіля не відповідає загальним засадам кримінального провадження, оскільки суб`єктом звернення не доведено наразі відсутність потреб у збереженні речового доказу, яким як безпосередній об`єкт кримінального правопорушення є цей автомобіль, до ухвалення остаточного рішення у кримінальному провадженні, а відтак не є безумовним те, що за вказаної мети у подальшому застосуванні арешту даного автомобіля відпала потреба, що не може визначатися довільним повідомленням слідчого про це за відсутності законного рішення, яким закінчено дане кримінальне провадження.

Також необгрутнтованими на думку суду є доводи адвоката перешкод у користуванні ОСОБА_4 належним йому автомобілем за посилання у клопотанні на повідомлення територіального сервісного центру НОМЕР_4 від 28.09.2024 року №31/31/0541/593-аз-483-2024, оскільки останнє за його змістом вочевидь надано ОСОБА_7 , процесмуальна участь якого у даному кримінальному провадженні належно не підтверджена.

Окрім того, в межах вирішення питання скасування арешту тимчасово вилученого майна слідчий суддя не вправі надавати правову оцінку правомірності дій чи бездіяльності вказаного вище суб`єкта владних повноважень щодо дотримання вимог п.40 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 стосовно скасування державної реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу згідно вказуваного заявником рішення Вінницького міського суду від 18.03.2024 року з підстав визнання недійсним правочинів, на підставі яких проводилася державна реєстрація (перереєстрація) даного транспортного засобу, застережень заборони здійснення власне чого даний нормативно-правовий акт заздалегідь не містить, й залежно від чого підлягає визначенню також, чи у випадку її скасування державна реєстрація даного автомобіля за його незмінним власником ОСОБА_4 становитиме державну реєстрацію (перереєстрацію) за новим власником, суто заборону здійснення чого передбачено у випадку, зокрема накладення арешту згідно приписів п.41 вказаної Постанови.

Таким чином, з урахуванням наведеного, слідчий суддя визначає, що відсутність в теперішній час потреби застосування оспорюваного арешту автомобіля марки "КІА" моделі "NIRO", синього кольору, 2021 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 у повному обсязі не є безумовною згідно мети забепечення збереження даного речового доказу у кримінальному провадженні, а тому у відповідності до потреб і загальних засад кримінального провадження, серед решти принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, за наслідком визнання стороною обвинувачення вказаного транспортного засобу речовим доказом його арешт повному скасуванню не підлягає до завершення кримінального провадження у встановленому порядку, у зв`язку з чим дане клопотання слід залиишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 100, 174, 350, 372 КПК України,

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 про скасування повністю арешту автомобіля марки "КІА" моделі "NIRO", синього кольору, 2021 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0003846 від 03.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1