Справа № 203/3428/24
Провадження № 1-кс/0203/2101/2024
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

22 липня 2024 рокуслідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 09 червня 2024 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000451, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2024 року засобами електронної пошти за підписом КЕП ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з зазначеною скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 09 червня 2024 року про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2024 року під № 0000451 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України, та відвести слідчого, обґрунтовуючи такі вимоги тим, що кримінальним правопорушенням, яке розслідується, а саме умисним невиконанням судового рішення, йому, ОСОБА_5 , заподіяна матеріальна та моральна шкода, про що зазначено у поданій слідчому заяві від 16 лютого 2024 року, що останнім не прийнято до уваги, не зважаючи на вже постановлену слідчим суддею 30 травня 2024 року ухвалу з цього приводу, та в порушення вимог ст. 55 КПК України в черговий раз відмовлено у залученні в якості потерпілого, чим позбавлено процесуальної можливості обстоювати свої права у кримінальному провадженні.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 04 липня 2024 року скарга передана слідчому судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 05 липня 2024 року та призначена до судового розгляду на 10 липня 2024 року, що за клопотаннями скаржника відкладався 12 липня та 16 липня 2024 року.

В судовому засіданні 22 липня 2024 року скаржник в режимі відеоконференції вимоги скарги підтримав та в решті наполягав лише на скасуванні постанови слідчого від 09 червня 2024 року як незаконної.

Слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду скарги, в засідання не прибула, причин неявки не повідомила, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду справи у відсутності даної особи.

Заслухавши думку скаржника, перевіривши доводи скарги та дослідивши додані до них докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Третім слідчим відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України з часу внесення відомостей 22 лютого 2024 року року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000451 за заявою ОСОБА_3 , що внесені на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2024 року (№761/45962/23), за фактом умисного невиконання судового рішення невстановленими службовими особами.

14 березня 2024 року старшим слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 прийнято постанову, якою ОСОБА_3 відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000451 від 22 лютого 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2024 року № «03/2174/24 (провадження 1-кс/0203/1543/2024) вказану постанову слідчого скасовано за скаргою ОСОБА_3 та зобов`язано уповноваженого слідчого у кримінальному провадженні повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 16 лютого 2024 року про залучення до кримінального провадження в якості потерпілого.

30 травня 2024 року ОСОБА_3 подав слідчому заяву, зареєстровану за вх. № Б-3051/п-24 від 30 травня 2024 року) про проведення слідчих дій, а саме допиту державного виконавця, прокурора та ОСОБА_3

09 червня 2024 року старшим слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 прийнято постанову, якою ОСОБА_3 відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000451 від 22 лютого 2024 року, та в задовленні заяви про проведення слідчих дій.

Так, диспозицією ч.2 ст. 382 КК України передбачене кримінальне покарання за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню вчинені службовою особою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 ЦПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Так, відмова у залученні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні слідчим у постанові мотивована відсутністю об`єктивних даних про завдання матеріальної та моральної шкоди, заподіяної цій особі.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, і з заяв ОСОБА_3 видно, що йому заподіяна матеріальна і моральна шкода протиправним позбавленням його єдиного житла умисним невиконанням невстановленими службовими особами с удового рішення щодо розподілу квартири,

Керуючись ст. ст. 206, 303, 304, 307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити .

Постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 09 червня 2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2024 року під № 0000451 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 382 КК України скасувати та зобов`язати слідчого повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання його потерпілим.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам судового провадження о 15 год. 55 хв. 26 липня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1