Справа № 175/7924/24
Провадження № 1-кс/175/2358/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 року смт Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: слідчої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Краматорської окружної прокуратури Донецької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Краматорської окружної прокуратури Донецької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В скарзі зазначено, що бездіяльність посадових осіб Краматорської окружної прокуратури Донецької області полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Так, 27 травня 2024 року до Краматорської окружної прокуратури Донецької області надійшла заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення. Однак, передбачені законом відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були, тому заявник вважає, що посадові особи Краматорської окружної прокуратури Донецької області такими своїми діями порушують кримінальне процесуальне законодавство України. Заявник просить суд зобов`язати уповноважених осіб Краматорської окружної прокуратури Донецької області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 від 27 травня 2024 року та розпочати розслідування.

В судове засідання особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд скарги за їх відсутності, на задоволенні скарги наполягає.

В судове засідання представник Краматорської окружної прокуратури Донецької області не з`явився, про час і місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, однак його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, в зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали скарги, вважає, що скарга не підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Як встановлено в ході судового розгляду скарги, 27 травня 2024 року до Краматорської окружної прокуратури Донецької області надійшла заява ОСОБА_3 , в якій він зазначив, що співробітники Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області викрали і катували ОСОБА_3 , тобто скоєно кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 146, 146-1, 182, 256, 260, 365, 371 КК України.

Так, положеннями ч. 1 ст. 2 КК України визначено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України. При цьому, обов`язковими елементами складу будь-якого кримінального правопорушення є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дія (бездіяльність) не є кримінальним правопорушення.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей про нього до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Тобто, виходячи із системного аналізу зазначених вище положень закону, можна зробити висновок, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише такі, що містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому суб`єктивна впевненість особи у неправомірних діях, незгода із рішенням, дією чи бездіяльністю самі по собі не можуть бути підставами для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст. 214 КПК України.

Так, положеннями ст. 146 КК України передбачена кримінальна відповідальність за незаконне позбавлення волі або викрадення людини. Положеннями ст. 146-1 КК України передбачена кримінальна відповідальність за насильницьке зникнення. Положеннями ст. 182 КК України передбачена кримінальна відповідальність за порушення недоторканості приватного життя. Положеннями ст. 256 КК України передбачена кримінальна відповідальність за сприяння учасникам злочинних організацій та укриття їх злочинної діяльності. Положеннями ст. 260 КК України передбачена кримінальна відповідальність за створення не передбачених законом воєнізованих або збройних формувань. Положеннями ст. 365 КК України передбачена кримінальна відповідальність за перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу. Положеннями ст. 371 КК України передбачена кримінальна відповідальність за завідомо незаконні затримання, привід, домашній арешт або тримання під вартою.

Як вбачається із заяви ОСОБА_3 , остання не містить даних, які б вказували на об`єктивні ознаки незаконного позбавлення волі або викрадення людини, насильницького зникнення, порушення недоторканості приватного життя, сприяння учасникам злочинних організацій та укриття їх злочинної діяльності, створення не передбачених законом воєнізованих або збройних формувань, перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу, завідомо незаконні затримання, привід, домашній арешт або тримання під вартою та свідчили про наявність в діях певних осіб ознак передбачених КК України кримінальних правопорушень.

Натомість, викладені в заяві обставини та доводи заявника фактично зводяться до довільного перерахування певних статей КК України та його незгоди із діями працівників поліції під час його адміністративного затримання в порядку ст. 261 КУпАП. Однак, вказані обставини не свідчать про можливе скоєння сказаних в заяві кримінальних правопорушень. Доводи заяви не містять необхідних відомостей про вчинені кримінальні правопорушення, які відповідно до вимог ч. 5 ст. 214 КПК України мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а ґрунтуються на суб`єктивній оцінці заявника та його ставленні до зазначених у заяві обставин. Інших відомостей про вчинення передбачених кримінальним законом кримінальних правопорушень заява не містить.

Також суд враховує, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого кримінального правопорушення є його суспільна небезпечність. Кримінальне правопорушення серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших). Саме по собі припущення щодо можливого скоєння кримінального правопорушення не є свідченням його вчинення, оскільки суперечить визначальним засадам правового регулювання кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи викладене вище, оскільки заява ОСОБА_3 фактично зводиться до довільного перерахування певних статей КК України та незгоди заявника із діями працівників поліції під час його адміністративного затримання в порядку ст. 261 КУпАП, а також не містить достатніх даних про наявність ознак кримінально-караного діяння, суд приходить до висновку, що посадовими особами Краматорської окружної прокуратури Донецької області не було допущено протиправної бездіяльності при розгляді цієї заяви.

На підставі вищевикладеного, суд не вбачає передбачених законом підстав для задоволення скарги та приходить до висновку, що в задоволенні такої скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 214, 303 307, 309 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Краматорської окружної прокуратури Донецької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя: