Справа № 481/1386/24
Провадж.№ 1-кс/481/614/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2024 Слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000421 від 16.08.2024 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньо освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2024 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшло клопотання слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000421 від 16.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2024 за №0000421 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 263 КК України.

В межах даного кримінального провадження, в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України затриманий о 16 годині 30 хвилин 16.08.2024 ОСОБА_4 , якому 16.08.2024 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 348 КК України, а саме - у замаху на вбивство працівників правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків.

24.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме у вчиненні вищевказаного злочину, передбаченого ст. 348 КК України, та у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 17.08.2024 стосовно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, до 14.10.2024. Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 14.10.2024 року.

Двомісячний строк досудового розслідування закінчується 15.11.2024, однак завершити його у зазначений термін неможливо внаслідок особливої складності кримінального провадження.

З метою забезпечення виконання покладених на ОСОБА_4 процесуальних обов`язків виникла необхідність продовжити відносно останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підставами для продовження такого запобіжного заходу, відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.184 КПК України, являються наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати.

Під час досудового розслідування встановлено ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органу досудового розслідування та суду. Підставою вважати цей ризик реальним є те, що ОСОБА_4 після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, втік з місця злочину. Крім того, ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому за вчинений злочин, а конкретно позбавлення волі на строк від 9 до 15 років або довічного позбавлення волі, з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Крім цього, останній офіційно не одружений, не працює та не має міцних соціальних зв`язків, що свідчить про те, що ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності може безперешкодно покинути місце свого проживання.

Також, у ході досудового розслідування встановлено ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик незаконно впливати на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні. Підставою вважати цей ризик реальним є те, що підозрюваний ОСОБА_4 тривалий час спілкується із свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та йому відоме місце проживання свідків у вказаному кримінальному провадженні, а тому є підстави вважати, що останній може незаконно впливати, шляхом підкупу, залякування чи вмовлянь потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою щоб вони не повідомляли про фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення. Крім того, останньому відомо місце роботи потерпілих, що також дає йому можливість здійснювати тиск на останніх.

Ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити в майбутньому.

Всі вищевикладені обставини, вказують на те, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе гарантовано запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, про наявність яких наведено вище та не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 під час проведення досудового розслідування та подальшого судового розгляду кримінального провадження.

Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ст.348 КК України має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, а також суспільний інтерес, оскільки зазначений злочин направлений проти життя та здоров`я осіб, які є працівниками правоохоронного органу та крім того перебували при виконанні службових обов`язків, тобто є одним із найбільш тяжких злочинів проти особи, суспільна небезпека якого полягає в тому, що при його вчиненні відбувається посягання на життя людини, яке є найвищою соціальною цінністю і найважливішим особистим благом.

Встановленні вище ризики, виправдовують тримання під вартою ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 при обранні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні. Жоден інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам і забезпечити виконання процесуальних обов`язків і належну поведінку підозрюваного.

Відповідно до вимог ст. 199 КПК України вищеперераховані ризики не перестали існувати та не зменшилися, а також наявні обставини, які перешкоджали завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, оскільки для встановлення всіх обставин вчинення кримінальних правопорушень необхідно провести ряд слідчих та інших процесуальних дій, а саме: отримати висновок автотоварознавчої експертизи пошкодженого службового транспортного засобу; вирішити питання про проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 ; провести огляд відеозапису, який міститься в мобільному телефоні «Redmi Note 11», який належить свідку ОСОБА_7 ; провести огляд відеозапису, який міститься в мобільному телефоні «Apple» моделі MGH63LL/A, який належить свідку ОСОБА_8 ; провести огляд інформації, яка міститься в мобільному телефоні «iPhone Х», який належить підозрюваному ОСОБА_4 ; виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Тобто, додатковий строк необхідний для завершення проведення експертиз та отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, і ці дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин. У зв`язку з чим постановою керівника Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_9 11.10.2024 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 15.11.2024.

На підставі викладеного слідчий звернувся до суду зі вказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала, просила продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обгрунтування чого, надали колективне звернення односельчан підозрюваного та заявили клопотання про допит свідків-підписантів цього клопотання.

Вислухавши доводи прокурора ОСОБА_3 , пояснення підозрюваного ОСОБА_4 і його захисника ОСОБА_5 , допитавши свідків та перевіривши матеріали кримінального провадження, прихожу такого висновку.

Судом встановлено, що у провадженні СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2024 за №0000421 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що в середині липня 2024 року, в денний час доби, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи на околиці с. Софіївка Баштанського району Миколаївської області в окопі виявив бойову ручну гранату типу GHO-1. В цей час у ОСОБА_4 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на придбання вищевказаного бойового припасу, з метою подальшого його зберігання без передбаченого законом дозволу. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на придбання бойового припасу, для власних цілей, тобто без мети їх використання для відсічі збройної агресії рф, порушуючи вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998№ 622, достовірно знаючи, що у нього відсутній дозвіл на придбання, зберігання, носіння зброї, розуміючи, що вказані предмети, а саме: граната є - вибуховим пристроєм та її необхідно у встановленому законом порядку здати до відповідних органів влади, в той же день, а саме в середині липня 2024 року, в денний час доби, ОСОБА_4 перебуваючи на околиці с. Софіївка Баштанського району Миколаївської області, в окопі взяв вищезазначену гранату типу GHO-1, таким чином незаконно придбав боєприпас, без передбаченого законом дозволу. Після чого, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що у нього відсутній дозвіл на придбання, носіння та зберігання бойових припасів, розуміючи, що вказаний предмет, а саме: граната типу GHO-1 є бойовим припасом, та її необхідно у встановленому законом порядку здати до відповідних органів влади, приніс її до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де почав зберігати, таким чином зберігав бойовий припас до 15.08.2024 без передбаченого законом дозволу. Продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне носіння бойових припасів, ОСОБА_4 15.08.2024 близько 22:00 години, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій, поклав гранату до кишені шортів, у які був одягнутий та носив при собі до 23 год. 52 хв. 15.08.2024, а саме до моменту, коли він кинув її під службовий автомобіль працівників поліції та вона вибухнула на дорозі між АДРЕСА_1 .

Також ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що, порушуючи законні умови поводження з вогнепальною зброєю та бойовими припасами, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру вогнепальної зброї, бойових припасів в результаті їх неконтрольованого обігу, в порушення вимог законодавства України, яким регулюється порядок поводження з вогнепальною зброєю і боєприпасами, у тому числі Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, в середині липня 2024 року, в денний час доби, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи на околиці с. Софіївка Баштанського району Миколаївської області в окопі незаконно придбав бойову ручну гранату типу GHO-1, яку розпочав незаконно носити при собі. Зазначену гранату типу GHO-1 ОСОБА_4 носив при собі до 23 год. 52 хв. 15.08.2024, а саме до моменту її вибуху на дорозі між с. Вівсянівка та с. Софіївка Баштанського району Миколаївської області. Також установлено, що відповідно до наказів начальника ГУНП в Миколаївській області сержант поліції ОСОБА_10 призначений на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області та сержант поліції ОСОБА_11 призначений на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» органи Національної поліції є правоохоронними органами. Таким чином, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , займаючи вищевказані посади, маючи спеціальні звання сержантів поліції, з моменту призначення на ці посади є працівниками правоохоронного органу. Відповідно до книги нарядів ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області сержант поліції ОСОБА_10 та сержант поліції ОСОБА_11 з 08 год. 00 хв. 15.08.2024 до 08 год. 00 хв. 16.08.2024 заступили на добове чергування в складі наряду «Ефект 19», отримали табельну вогнепальну зброю на період добового чергування та службовий автомобіль «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_1 . Відповідно до ч. 7 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» правопорушення щодо поліцейського мають наслідком відповідальність відповідно до закону. Так, приблизно о 15.08.2024 о 23 год. 40 хв. більш точного часу встановити в ході досудового розслідування не надалося за можливе, нарядом поліції «Ефект 19» в складі сержанта поліції ОСОБА_10 та сержанта поліції ОСОБА_11 , які знаходились при виконанні своїх службових обов`язків, були одягнуті у формений одяг однострій, перебували у службовому транспорті автомобілі «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_1 , з встановленими червоними та синіми маячками, наліпками «Поліція», під час відпрацювання Софіївської ОТГ, було помічено автомобіль ВАЗ 2106 червоного кольору без державного номерного знаку, який рухався з порушенням ПДР України під керуванням ОСОБА_7 , в салоні якого перебували ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . На законну вимогу працівників поліції, який подавався червоними та синіми проблисковими маячками та дублювався звуковим сигналом, автомобіль ВАЗ 2106 червоного кольору, без державного номерного знаку, під керуванням ОСОБА_7 , не зупинився та продовжив рух, у зв`язку із чим працівниками поліції почалося переслідування даного автомобіля. В цей час, а саме 15.08.2024 о 23 год. 52 хв. під час руху по дорозі між АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 , який перебував на передньому пасажирському сидінні в салоні автомобіля ВАЗ 2106 червоного кольору, без державного номерного знаку, під керуванням ОСОБА_7 , виник умисел на вбивство працівників поліції, які знаходились в службовому автомобілі «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_1 , при виконанні своїх службових обов`язків, з метою уникнення переслідування та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, достеменно знаючи та розуміючи, що переслідується працівниками поліції, тримаючи в руках гранату типу GHO-1 із закрученим запалом, вийняв кільце із запобіжної чеки, після чого, здійснив кидок гранати через переднє праве бокове скло автомобіля ВАЗ 2106 червоного кольору, без державного номерного знаку, в напрямку переслідуючого їх автомобілю працівників поліції. Після чого, відбувся вибух гранати типу GHO-1, поруч із службовим автомобілем «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_1 , внаслідок чого, автомобіль отримав механічні пошкодження та подальший рух на ньому був не можливий. Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, спрямовані на умисне вбивство працівників правоохоронного органу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 y зв`язку з виконанням ними своїх службових обов`язків, однак суспільно небезпечні наслідки не настали з причин, що не залежали від його волі.

16.08.2024 в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України затриманий ОСОБА_4 .

16.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 348 КК України, а саме - у замаху на вбивство працівників правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків.

24.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме у вчиненні вищевказаного злочину, передбаченого ст. 348 КК України, та у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, а саме у придбанні, зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 17.08.2024 стосовно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, починаючи з моменту його затримання, тобто з 16 серпня 2024 року 16:30 до 14 жовтня 2024 року 16:30 включно, з утриманням його в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

В подальшому, постановою керівника Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_12 від 11.10.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000421 від 16.08.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.348, ч.1 ст.263 КК України до трьох місяців, тобто до 15.11.2024.

Проаналізувавши зміст поданого клопотання та додані до нього документи слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки це підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з ЄРДР №0000421 від 24.09.2024; рапортом чергового ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області від 23.09.2024 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.08.2024 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , повідомленням про підозру від 16.08.2024 року, рапортом заступника начальника СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_6 від 23.09.2024 року, постановою слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 24.09.2024 року, висновком експерта № КСЕ-19/112-24/11727 від 23.09.2024 року, повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 24.09.2024 року.

Як зазначено вище, постановою керівника Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_12 від 11.10.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000421 від 16.08.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.348, ч.1 ст.263 КК України до трьох місяців, тобто до 15.11.2024.

При цьому, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 14.10.2024 року, однак як пояснив у судовому засіданні прокурор завершити досудове розслідування до вказаного терміну не є можливим, оскільки для завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій, а саме:отримати висновок автотоварознавчої експертизи пошкодженого службового транспортного засобу; вирішити питання про проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 ; провести огляд відеозапису, який міститься в мобільному телефоні «Redmi Note 11», який належить свідку ОСОБА_7 ; провести огляд відеозапису, який міститься в мобільному телефоні «Apple» моделі MGH63LL/A, який належить свідку ОСОБА_8 ; провести огляд інформації, яка міститься в мобільному телефоні «iPhone Х», який належить підозрюваному ОСОБА_4 ; виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Зі змісту положень частини п`ятої статті 199 КПК України вбачається, що слідчий суддя зобов`язаний продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурором, слідчим буде доведено, що обставини, зазначені у частині 3 названої статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, зокрема, що заявлені ризики не зменшилися, а також є обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування.

Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

На підставі викладеного, слідчий суддя при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання враховує у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованих злочинів, тяжкість можливого покарання, наявність таких ризиків як можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, а також особу підозрюваного, який на час розгляду клопотання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (ст. 348 КК України), яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Також, судом враховано особливості та заплановану тривалість досудового слідства, пов`язану з необхідністю додаткового часу для проведення слідчих дій та неможливістю у зв`язку з цим проведення всіх необхідних слідчих дій, які в свою чергу свідчать про наявність однієї з підстав надання строку для продовження тримання підозрюваного під вартою.

Суд звертає увагу на те, що на час розгляду клопотання вищевказані ризики, що встановлені ухвалою суду про застосування запобіжного заходу від 17.08.2024 не зменшилися, а ще й збільшились, оскільки ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Посилання сторони захисту на наявність міцних соціальних зв`язків та позитивну характеристику за місцем проживання підозрюваного слідчий суддя бере до уваги, але вказані обставини не зможуть запобігти встановленим ризикам, виходячи з тяжкості кримінальних правопорушень у вчиненні яких він підозрюється.

Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_4 в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я під час розгляду клопотання надано не було, а тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 15.11.2024 року.

Керуючись ст.176-178, 183, 193, 196, 197, 199, 309, 369-372, 400 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 15 листопада 2024 .

Ухвала про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 діє до 15.11.2024.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 376 КПК України повний текст ухвали проголошений о 11:30 год. 14.10.2024 р. в залі судових засідань в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1