Провадження №1-кп/369/2141/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000607 від 27 липня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

30 серпня 2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, в якому було призначено підготовче судове засідання.

Під час досудового розслідування, згідно з ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 липня 2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 25 вересня 2024 року включно.

На даний час обвинувачений ОСОБА_6 утримується в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

У підготовчому судовому засіданні, прокурор висловив думку про можливість призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні за участю потерпілої, обвинуваченого, захисника та прокурора.

Потерпіла ОСОБА_4 , обвинувачений та його захисник не заперечували проти думки прокурора. При цьому, сторона захисту просила проводити судовий розгляд невідкладно.

Крім того, у судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, без альтернативи внесення застави. В обґрунтування необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 . прокурор зазначив, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який є тяжким за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Обвинувачений ОСОБА_6 офіційно не працює, розлучений, утриманців не має, в останнього відсутні міцні соціальні зв`язки, тому вважає, що існують ризики того, що останній може вчинити дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора та просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 заперечили проти клопотання прокурора, вважали його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України. При цьому, сторона захисту просила змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби за місцем його проживання.

Враховуючи думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що є всі підстави для призначення судового розгляду провадження, відповідно до обвинувального акту, оскільки останній відповідає вимогам КПК України.

Судом встановлено, що дане кримінальне провадження підсудне Києво-Святошинському районному суду Київської області, підстави для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України та закриття кримінального провадження відсутні.

Відповідно до ст. 27 КПК України кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання і має розглядатися одноособово у відкритому судовому засіданні із забезпеченням під час судового розгляду технічної фіксації судового процесу.

Вирішуючи клопотання прокурора про застосування обвинуваченому ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без альтернативи внесення застави, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, суд за клопотанням учасників судового провадження має право, обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином (ч. 4 ст. 296 КК України), розлучений, має неповнолітню дитину, яка проживає з матір`ю, працює неофіційно, має постійне місце реєстрації та проживання, що свідчить про наявність в останнього міцних соціальних зв`язків.

Разом з тим, в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, які не зникли та продовжують існувати.

При цьому, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може не забезпечити його належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі.

Підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт в нічний час доби, як того просила сторона захисту, суд не вбачає.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особою, до якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України, у тому числі конкретні обставини справи та не визначає розмір застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк 60 днів, починаючи з 18 вересня 2024 року до 16 листопада 2024 року включно, без альтернативи внесення застави, у зв`язку з чим клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

За таких обставин, керуючись ст. 27, 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 315-316, 331, 392, 395 КПК України,

постановив:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0000607 від 27 липня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, на підставі обвинувального акту о 16:00 годині 18 вересня 2024 року, який проводити у відкритому судовому засіданні в залі суду (в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області за адресою: вул. Мельниченка, 1, м. Київ), за участю прокурора, потерпілої, обвинуваченого та захисника.

Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби, залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровськ Дніпропетровської області, українця, громадянина, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, починаючи з 18 вересня 2024 року до 16 листопада 2024 року включно, без альтернативи внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині застосування запобіжного заходу та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, в решті оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1