Справа №639/1840/24
Провадження № 1-КП/639/293/24
У Х В А Л А

щодо дії запобіжного заходу

18 жовтня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000722 від 06.08.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляді Жовтневого районного суду м. Харкова знаходиться вищезазначене кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України.

Прокурором було подано письмове клопотання, яке ним підтримано в судовому засіданні, про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, в якому прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений проти клопотання прокурора не заперечував.

Вислухавши учасників судового провадження, суд приходить до таких висновків.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.03.2024 ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком дії до 18.05.2024, строк дії якого продовжувався, востаннє ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.08.2024 до 27.10.2024.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 331 КПК України)

Згідно п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. (ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України)

ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню обвинувачується у вчиненні, умисних не тяжких злочинів, покарання за одне з яких передбачено у виді позбавлення волі на строк до 5 років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 перевірялась слідчим суддею під час досудового розслідування. При цьому остаточна оцінка кожному доказу окремо та в їх сукупності, відповідно до ст. ст. 89, 94, 368, 373 КПК України, буде надана судом на відповідній стадії судового розгляду - під час ухвалення судового рішення.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого встановлено, що він постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, хоча в силу ст. 89 КПК України вважається таким, що не має судимості, проте він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик переховування обвинуваченого від суду. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних нетяжких злочинів проти авторитету органів державної влади, за які законом передбачено найбільш суворе покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Перебування ОСОБА_4 у статусі обвинуваченого у даному кримінальному провадженні дає можливість спрогнозувати негативні наслідки притягнення до кримінальної відповідальності, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, що дає достатні підстави вважати актуальним ризик переховування ОСОБА_4 від суду. Крім того, характер обвинувачення свідчать про його схильність до переховування та залишення місця вчинення правопорушень, оскільки останній після вчинення інкримінованих адміністративних та кримінальних правопорушень, намагався втекти від працівників поліції;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, існування якого підтверджується тим, що ОСОБА_4 , маючи статус обвинуваченого та володіючи інформацією про місце мешкання та місце роботи потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, може умовляннями чи погрозами вчинити протиправний тиск на них, з метою змусити останніх відмовитися від раніше наданих показів. Згідно висунутого обвинувачення, в момент вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_4 погрожував потерпілим та свідкам (працівникам поліції), висловлювався ненормативною лексикою у їх сторону, поводив себе зухвало, на вимогу про припинення неправомірної поведінки не реагував та чинив активний опір. Крім того суд зазначає, що під впливом розуміється не тільки негативний вплив, а саме залякування, примушування, погрози, але й вмовляння, прохання, підкуп тощо;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, існування якого об`єктивно підтверджується тим, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної та адміністративної відповідальності, законних джерел отримання заробітку не має, офіційно не працевлаштований. Крім того, припинення протиправної діяльності ОСОБА_4 не було добровільним, а є наслідком діяльності правоохоронних органів.

Отже, оцінюючи сукупність обставин, що враховуються при дії запобіжного заходу, які визначені ст.178 КПК України, а саме: ступінь ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; характер обвинувачення; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим; відомості про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арештує законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню, адже більш м`який запобіжний захід не зможе гарантовано запобігти встановленим ризикам.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 331, 369, 372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити на два місяці обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою:АДРЕСА_1 , цілодобово, з покладенням строком до 18 грудня 2024 року включно таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із м. Харкова, в якому він зареєстрований та фактично проживає, без дозволу суду; 3) невідкладно повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватись від спілкування із свідками та потерпілими у кримінальному проваджені.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5