УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в рамках кримінального провадження №0000377 від 01.08.2024 клопотання про накладення арешту на майно,

У С Т А Н О В И В :

Прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, згідно з яким просить накласти арешт на автомобіль «MAN LE 14.220», державний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , помістивши його на територію майданчика тимчасового затримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися даним майном

Зі змісту клопотання вбачається, що ГУНП у Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000377 від 01.08.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до клопотання, 01.08.2024, близько 10:55, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «MAN LE 14.220», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись на 51 км автодороги «Київ-Ковель» в напрямку міста Ковель, поблизу селища Бородянка Бучанського району Київської області, допустив виїзд керованого ним автомобіля на смугу зустрічного руху, де відбулося зіткнення із зустрічним автомобілем «BMW 3281», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «BMW 328I» ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень помер в Бородянській ЦРЛ, його пасажирка ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у виді ЗЧМТ, забою м`яких тканин тулуба, травми шийного відділу хребта.

При цьому 01 серпня 2024 року автомобіль «MAN LE 14.220», державний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , був оглянутий та вилучений, після чого доставлений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 , а в подальшому визнаний речовим доказом, і тому, з метою забезпечення його збереження, а також проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, прокурор просить накласти арешт на вказане майно.

В судове засідання прокурор не прибув, просив розглянути клопотання без його участі.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, слід дійти такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, ГУНП у Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000377 від 01.08.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Також, як встановлено в суді, 01 серпня 2024 року автомобіль «MAN LE 14.220», державний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , був оглянутий та вилучений, після чого доставлений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 , а в подальшому постановою слідчого від 01 серпня 2024 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000377 від 01.08.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Також, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому вимогами згаданої статті визначено, що у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, з урахуванням обставин згаданого кримінального провадження, а також того, що згаданий автомобіль цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відтак обґрунтовано має правовий статус речового доказу, з метою забезпечення його збереження, на переконання слідчого судді, є всі правові підстави для накладання арешту на вказане майно.

Що ж стосується вимоги прокурора щодо визначення місця зберігання даних речових доказів, слідчий суддя звертає увагу на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104, не передбачено, що під час досудового розслідування місце зберігання речового доказу визначається рішенням слідчого судді.

Із зазначеного можна зробити висновок, що під час досудового розслідування зберігання речових доказів, наданих стороні обвинувачення, покладається на зазначену сторону, а відтак, оскільки діючим законодавством не передбачено звернення слідчого чи прокурора до слідчого судді з клопотанням про визначення місця зберігання речового доказу, правові підстави для задоволення клопотання в цій частині відсутні.

Керуючись вимогами ст. 117, 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити частково.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження №0000377 від 01.08.2024 на автомобіль «MAN LE 14.220», державний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися даним майном.

У задоволенні інших вимог клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_8