Справа № 237/4526/21
Провадження № 1-кп/204/240/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисників: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000579, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2020, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Курахове Мар`їнського району Донецької області, громадянина України, українця, одруженого, працюючого ФОП « ОСОБА_8 », раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Соснівка Покровського району Донецької області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказана справа.

Прокурор подав до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Клопотання прокурора обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлені тим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна. Існує ризик того, що обвинувачені у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту можуть переховуватися від суду. Ступінь ризику втечі стороною обвинувачення оцінено у сукупності факторів, пов`язаних із характером особи обвинувачених, їх моральністю, відношенням до інкримінованих кримінальних правопорушень, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставинами життя, сімейними зв`язками та зв`язками із суспільством. Водночас стороною обвинувачення не встановлено стимулюючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченими не будуть вживатися перешкоди для запобігання відправлення правосуддя у спосіб неявки у судове засідання. Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України має місце, у зв`язку з не проведенням у судовому засіданні допиту свідків та обвинувачених. Обвинувачені впродовж тривалого часу здійснювали збут наркотичного засобу та психотропної речовини, що свідчить про схильність до вчинення кримінальних правопорушень, відтак існує відповідний ризик продовження вчинення кримінального правопорушення у цьому кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив суд їх задовольнити.

У судовому засіданні захисник обвинувачено ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, оскільки ризики вказані прокурором у клопотанні не доведені та необґрунтовані. Просив суд застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби або особисте зобов`язання. При цьому захисник просив врахувати суд, що місцем проживання обвинуваченого є м. Курахове, яке постійно знаходиться під ракетними обстрілами, таким чином життя обвинуваченого, у зв`язку з застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є небезпечним для його життя.

Обвинувачений ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, вказував на те, що продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є недоцільним, оскільки, у зв`язку з військовою агресією рф, та наближенням до м. Курахове окупаційних військ, постійними ракетними обстрілами міста, об`єктивно неможливим та небезпечним є застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Крім того, обвинувачений просив врахувати суд, що з часу зміни відносно нього запобіжного заходу, він виконував покладені на нього процесуальні обов`язки.

У судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 просив суд змінити обвинуваченій запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання, оскільки ризики вказані прокурором не доведені.

Обвинувачена ОСОБА_6 просила суд змінити відносно неї обраний запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання, оскільки вона має намір влаштуватися на роботу з метою забезпечення своїх життєвих потреб.

Вислухавши позиції учасників процесу, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 21, ч.ч. 1, 6 ст. 22 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки. Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім цього, виходячи зі змісту ст. 178 КПК України суд у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, встановлених у ст. 177 цього ж Кодексу, на підставі наданих сторонами матеріалів має оцінити в сукупності всі обставини, передбачені цією статтею, і зокрема, відповідно до п. 9 цієї самої статті, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов раніше застосованих запобіжних заходів для встановлення достатнього ступеня суворості запобіжного заходу, який має бути застосований до нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких доведена прокурором.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про зміну запобіжного заходу чи продовження його дії, суд оцінює підстави, на які сторона покликається в обґрунтування підстав для зміни та продовження запобіжного заходу на стадії судового розгляду.

Ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Оцінка ризиків проводиться з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна.

Перевіряючи наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи особу обвинувачених, суд дійшов наступних висновків.

Так, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичних засобів, передачі наркотичних засобів у місцях позбавлення волі, вчинених повторно та організованою групою, а також у використанні коштів, здобутих від незаконного обігу наркотичних засобів з метою продовження незаконного обігу наркотичних засобів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні особливо тяжких та тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років.

У даній справі, оцінюючи існування ризику з боку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 переховуватися від суду, суд звертає увагу на те, що з плином часу ризик переховуватися від правосуддя зменшився, однак своєї актуальності, зважаючи на конкретні обставини кримінального провадження та пред`явленого обвинувачення не втратив та продовжує існувати.

Оскільки на даний час судовий розгляд кримінального провадження не закінчено та продовжується, свідки у кримінальному провадженні не допитані. Оскільки обвинуваченим відомо місце проживання та анкетні дані свідків у даному кримінальному провадженні, існує ризик незаконного впливу на свідків. Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід також враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Таким чином ризик впливу на свідків існує на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Тобто на даний час існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, суд вважає доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 нового кримінального правопорушення.

Однак, розглядаючи клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу на більш м`який у вигляді особистого зобов`язання, суд вважає, що за встановлених судом ризиків, враховуючи, що з часу зміни обвинуваченому запобіжного заходу (09.07.2024) з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, фактів порушення покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків не встановлено, обвинувачений без порушень з`являється у судові засідання, враховуючи місце проживання обвинуваченого АДРЕСА_4 , яке за загально відомим фактом знаходиться поблизу проведення активних бойових дій, а контроль поведінки обвинуваченого за виконанням покладених на нього обов`язків при застосуванні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту органами влади є неможливим, крім того цілодобове перебування обвинуваченого у місці проживання є потенційно небезпечним для його життя та здоров`я, суд вважає за можливе змінити ОСОБА_7 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на два місяці. При цьому за висновком суду запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання обвинуваченій ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, оскільки на даній стадії розгляду кримінального провадження застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Однак, суд дійшов висновку, що з урахуванням встановлених та вищенаведених судом обставин, враховуючи прагнення обвинуваченої знайти роботу з метою забезпечення своїх життєвих потреб, враховуючи, що з часу зміни обвинуваченій запобіжного заходу (09.07.2024) з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, ОСОБА_6 сумлінно виконує покладені на неї обов`язки згідно ухвали суду та дотримується належної процесуальної поведінки, суд вважає за доцільне застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби. На переконання суду такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої та виконання нею покладених процесуальних обов`язків, але у той же час забезпечить реалізацію права обвинуваченої на працю з метою забезпечення своїх життєвих потреб, матиме найменший вплив на реалізацію прав і свобод людини, а таке втручання є розумним і співмірним.

На підставі викладеного, керуючись статтями 27, 176-178, 179, 181, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання строком до 31 грудня 2024.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- негайно прибувати до суду за першим викликом.

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_7 що у разі невиконання покладених обов`язків на нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити частково.

Заборонити обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в певний період доби з 23:00 год. по 06:00 год. залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 , строком до 31 грудня 2024 року, за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога», надання невідкладної медичної допомоги обвинуваченій та подальшого невідкладного повернення до житла.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком до 31 грудня 2024 року наступні обов`язки:

- не відлучатися з АДРЕСА_4 , в якому вона проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- негайно прибувати до суду за першим викликом;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 04.11.2024 о 13:00 год.

Суддя ОСОБА_1