Провадження №1-в/748/40/24
Єдиний Унікальний № 739/486/23
У Х В А Л А

02 жовтня 2024 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанська Луганської області, громадянина України, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, по даній справі засудженого 29 травня 2012 року Рубежанським міським судом Луганської області, з урахуванням ухвали апеляційного суду Луганської області від 16 листопада 2012 року та ухвали Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2014 року, за п. 4, 7 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України, із застосуванням ч. 2.3 ст. 71 Кримінального кодексу України, до покарання у виді довічного позбавлення волі, 07 жовтня 2022 року вироком Новгород- Сіверського районного суду Чернігівської області за ст. ст. 111-1, 71 КК України до довічного позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки та позбавленням права обіймати будь- які посади у правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 10 ( десять) років,

про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк,

В С Т А Н О В И В :

До Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_6 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Клопотання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в Державній установі "Новгород-Сіверська установа виконання покарань (№31)". ОСОБА_6 засуджений 29 травня 2012 року Рубежанським міським судом Луганської області, з урахуванням ухвали апеляційного суду Луганської області від 16 листопада 2012 року та ухвали Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2014 року, за п. 4, 7 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України, із застосуванням ч. 2.3 ст. 71 Кримінального кодексу України, до покарання у виді довічного позбавлення волі. Вважає, що покарання у виді довічного позбавлення волі не відповідає положенням Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод а також практиці Європейського суду з прав людини, а тому просить суд про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав клопотання з наведених у ньому підстав та просив його задовольнити. Пояснив, що відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в Державній установі "Новгород-Сіверська установа виконання покарань (№31)". На даний час відбув більше 15 років покарання у виді позбавлення волі. Просить клопотання задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 підтримав клопотання засудженого з наведених у ньому підстав та пояснив, що ОСОБА_6 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в Державній установі "Новгород-Сіверська установа виконання покарань (№31)". На даний час відбув більше 15 років покарання у виді позбавлення волі. Просив клопотання задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки воно не ґрунтується на вимогах законодавства, так як згідно чинного законодавства покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання та став на шлях виправлення. Засуджений ОСОБА_6 на шлях виправлення не став, до нього застосовувались дисциплінарні стягнення, тому клопотання не підлягає задоволенню.

Представник установи виконання покарань просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки засуджений хоча і відбув більше 15 років позбавлення волі на шлях виправлення не став, притягувався до дисціплінарної відповідальності, характеризується негативно.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, оглянувши в судовому засіданні матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 засуджений 29 травня 2012 року Рубежанським міським судом Луганської області, з урахуванням ухвали апеляційного суду Луганської області від 16 листопада 2012 року та ухвали Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2014 року, за п. 4, 7 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України, із застосуванням ч. 2,3 ст. 71 Кримінального кодексу України, до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду від 23 березня 2016 року у строк відбуття покарання ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення з 30 листопада 2010 року по 16 листопада 2012 року відповідно до співвідношення - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку ув`язнення рахується з 30 листопада 2010 року.

Вироком Новгород- Сіверського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2022 року ОСОБА_6 засуджений за ст. ст. 111-1, 71 КК України до довічного позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки та позбавленням права обіймати будь- які посади у правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 10 ( десять) років.

На даний час засуджений відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в Державній установі "Новгород-Сіверська установа виконання покарань (№31)", відбув понад 15 років покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до положень статті 81 Кримінального кодексу України засуджений може звернутися до суду із відповідною заявою в порядку статті 82 Кримінального кодексу України «Заміна покарання або його невідбутої частини більш м`яким», відповідно до ч. ч. 5, 6 якої покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Відповідно до положень ч.3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Пунктами 2, 3 частини 1 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосовано заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленого Кримінальним кодексом України строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

У разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни покарання або невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні стосовно осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше ніж через один рік з дня винесення постанови про відмову, а стосовно засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше ніж через шість місяців.

Разом із поданням щодо можливості представлення засудженого до довічного позбавлення волі до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким адміністрація виправної колонії подає до суду висновок щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі. Визначення ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі та складення висновку здійснюються за участю уповноваженого органу з питань пробації. Порядок та методика визначення ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері виконання кримінальних покарань. Основною метою подання висновку щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі є забезпечення суду інформацією, що є необхідною для визначення можливості заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке та визначення в індивідуальному порядку строку позбавлення волі засудженому, стосовно якого вирішується зазначене питання.

Особа, засуджена до довічного позбавлення волі, додатково до подання щодо можливості представлення її до заміни покарання на більш м`яке у виді позбавлення волі на певний строк повинна подати індивідуальний план виправлення та ресоціалізації. Такий план має містити заходи, здійснення яких у період відбування більш м`якого покарання у виді позбавлення волі на певний строк дасть змогу засудженій особі усунути фактори, що можуть негативно впливати на утримання від вчинення повторного кримінального правопорушення, та факти, що свідчать про перспективи виправлення та ресоціалізації засудженої особи після звільнення. Форма індивідуального плану виправлення та ресоціалізації визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері виконання кримінальних покарань. Засуджена особа, якій покарання у виді позбавлення волі на певний строк призначено в порядку заміни більш м`яким покаранням та в якої настало право на застосування умовно-дострокового звільнення, додатково повинна подати до суду звіт про виконання індивідуального плану виправлення та ресоціалізації під час відбування більш м`якого покарання, у тому числі аналіз причин успішності або неуспішності виконання заходів, передбачених зазначеним планом.

На даний час засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в Державній установі "Новгород-Сіверська установа виконання покарань (№31)", відбув більше 15 років покарання у виді позбавлення волі.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно витягу з протоколу №2 від 22 лютого 2024 року комісією ДУ "Н-Сіверська УВП(31)" відмовлено в можливості представлення засудженого до заміни не відбутої частини покарання у виді довічного позбавлення на більш м`яке, відповідно до ст. 82 Кримінального кодексу України, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.

За місцем відбування покарання характеризується незадовільно, непрацевлаштований, неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму відбування покарання, у зв`язку з чим застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення, не готовий змінювати своє життя після звільнення, не виконує заходів індивідуального плану соціально- виховної роботи, заохочення не застосовувалися. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як високий. Засуджений на шлях виправлення не став.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк слід відмовити.

Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 87 Кримінального кодексу України, помилування здійснюється Президентом України стосовно індивідуально визначеної особи. Актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.

Керуючись статтями 81, 82 Кримінального кодексу України, статтями 369-372, 376, 392-395, 532, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо

таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3