В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ужгороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001390 від 06.07.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Хмельницької області, Чемировецького району, с. Криків, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, який проживає адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

28.05.2024 близько 07:30 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно-справним транспортним засобом, а саме вантажним автомобілем марки «Mercedes-Benz», моделі «Atego 1223», д.н.з. НОМЕР_1 , в світлий час доби, рухався по сухому асфальтобетонному дорожньому покриттю по автомобільній дорозі М-08 «Обхід Ужгорода-Контрольно-пропускний пункт «Ужгород», 1+350 км, зі сторони с. Барвінок у напрямку КПП «Ужгород», на нерегульованому перехресті з круговим рухом, зі швидкістю 40.7-44.9 км/год. В цей же час, по сухому асфальтобетонному дорожньому покриттю на нерегульованому перехресті з круговим рухом з боку м. Ужгород, вул. Урожайна зі швидкістю 13.1-14.5 км/год. по колу рухався мопед «D-8», д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого перебував громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Перебуваючи у вищевказаних умовах, водій автомобіля марки «Mercedes-Benz», моделі «Atego 1223», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , рухаючись по автомобільній дорозі М-08 «Обхід Ужгорода-Контрольно-пропускний пункт «Ужгород», 1+350 км, зі сторони с. Барвінок у напрямку КПП «Ужгород», наближаючись до нерегульованого перехрестя з круговим рухом, повинен був дати дорогу транспортним засобами, які вже рухаються по колу. Тобто, у даній дорожній ситуації, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій ОСОБА_4 , повинен був діяти згідно технічних вимог п. 16.2 чинних Правил дорожнього руху України з посиланням на термін «дати дорогу», який є в п. 1.10 ПДР України, технічний зміст яких полягає в наступному: п. 16.12 ПДР України «Перевага в русі на нерегульованих перехрестях, де організовано круговий рух і які позначені дорожнім знаком 4.10 «Круговий рух», надається транспортним засобам, які вже рухаються по колу» та п. 1.10 ПДР України дати дорогу «вимога до учасник дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість», проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, виїхав на смугу кругового руху, та близько 07:30 год. 28.05.2024 не умисно здійснив контактування передньою лівою частиною автомобіля марки «Mercedes-Benz», моделі «Atego 1223», д.н.з. НОМЕР_1 з правою частиною мопеду марки «D-8», д.н.з. НОМЕР_2 . Після зазначеного контактування, потерпілий ОСОБА_8 вправ на асфальтобетонне покриття.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій мопеду марки «D-8», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був доставлений у лікарню, після чого 07.06.2024 останній від отриманих травм, які перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із вищевказаною дорожньо-транспортною пригодою, помер.

ОСОБА_4 своїми діями, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому, попросив пробачення у потерпілої та підтвердив обставини вчиненого злочину, що викладені в обвинувальному акті, при цьому вказавши суду час, місце і спосіб вчиненого злочину. На теперішній час завдану шкоду не відшкодував. Цивільний позов в частині матеріальної шкоди визнає повністю, а в частині моральної шкоди в розмірі 228 730,08 грн. Пояснює, що таку сумі він може заплатити потерпілій, більше коштів не має.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначила, що спричинена злочином шкода не відшкодована. Повідомила, що смерть батька спричинила їй значних моральних страждань та психологічну травму. Повідомила, що з обвинуваченим велися попередні переговори про відшкодування шкоди в загальному розмірі 400 000 грн, однак такі переговори були безрезультатними. Просила призначити обвинуваченому умовну міру покарання.

Представник потерпілої за згодою потерпілої підтримав цивільний позов частково: просив стягнути з обвинуваченого 71 269,92 грн матеріальної шкоди, 10 000 грн витрат на правничу допомогу та 318 730,08 грн моральної шкоди. Просив позбавити обвинуваченого права керування транспортним засобом.

Заслухавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, які правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності і істинності їх позицій не має, розуміючи при цьому, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

У справах Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії від 06.12.1998 (пункт 253), Козинець проти України від 06.12.2007 (пункт 54), Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011 (пункт 150), Зякун проти України від 25.02.2016 (пункт 40) Європейський Суд неодноразово наголошує про те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи поза будь-яким сумнівом і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Отже, заслухавши сторін судового провадження, суд приходить, «поза розумним сумнівом», до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що відповідно до вимог ст. 12, 25 КК України є необережним тяжким злочином, та те, що ОСОБА_4 раніше не притягався до кримінальної відповідальності.

Поряд з вказаними обставинами, при призначенні покарання суд враховує дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який є особою з інвалідністю внаслідок війни, має дружину з інвалідністю (ІІІ група загальне захворювання), на обліку в лікарів нарколога, психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання та служби.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є те, що останній щиро покаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Згідно з досудовою доповіддю, що складена Яворівським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Львівській області ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення є низький, а тому його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе і не становить високої небезпеки для суспільства.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, бере до уваги позицію потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого, а тому приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, в межах санкцій ч. 2 ст.286 КК України та можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним призначеного покарання, а тому вважає за необхідне застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням йому обов`язків, згідно ст.76 КК України.

Що стосується додаткової міри покарання передбаченої у ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, то зважаючи на фактичні обставини скоєного злочину, зокрема те, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом перебуваючи у тверезому стані, враховуючи те, що він є особою з інвалідністю внаслідок війни, і робота водієм є його основним джерелом доходу, то така додаткова міра покарання, на переконання суду, до застосування не підлягає.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Стосовно заявленого у справі цивільного позову, суд зазначає таке.

02.09.2024 від представника потерпілої ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , надійшла позовна заява у даному кримінальному провадженні про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 71 269,92 грн матеріальної шкоди, 500 000,00 грн моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті ОСОБА_8 у дорожньо-транспортній пригоді, та 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

У судовому засіданні представник потерпілої за згодою потерпілої підтримав цивільний позов частково: просив стягнути з обвинуваченого 71 269,92 грн матеріальної шкоди, 318 730,08 грн моральної шкоди та 10 000 грн витрат на правничу допомогу.

Вирішуючи даний цивільний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 128 КПК України, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Положеннями ч. 1 ст. 56 КПК України передбачено, що потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Основними умовами пред`явлення цивільного позову в кримінальному процесі є подання позовної заяви; процесуальна правоздатність позивача; відсутність винесеного судом рішення за тією ж підставою та предметом позову.

Як встановлено судом, обвинуваченим внаслідок вчинення кримінального правопорушення завдано матеріальну шкоду цивільному позивачу, пов`язану з витратами на лікування та поховання ОСОБА_8 , виготовленням надгробного пам`ятника, підтвердженням чого є копії квитанцій то довідка ритуальної служби, доданих до цивільного позову.

До спірних правовідносин слід застосувати норми ЦК України.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Аналізуючи докази, надані цивільним позивачем у судовому засіданні на підтвердження позовних вимог, суд приходить до висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів ті обставини, на які посилалася як на підставу своїх вимог, а відтак з відповідача слід стягнути компенсацію за матеріальну шкоду в розмірі 71 269, 92 грн.

Одночасно, виходячи з положень ст. 23 ЦК України позивач просить відшкодувати моральну шкоду в розмірі 318 730,08 грн.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Цивільний позивач ОСОБА_6 вказала, що раптовою трагічною смертю її батька їй була спричинена моральна шкода, яка полягає в негативних та тяжких як для неї так і для її родини морально-психологічних потрясіннях, психологічному стресі і нервовому шоку. Зазначила, що внаслідок перенесеного стресу, у неї виникли проблеми психологічного характеру.

Згідно з п. 9 Постанови ВСУ № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Суд встановив, що потерпілій завдана моральна шкода неправомірними діями обвинуваченого. Душевні страждання потерпілої неможливо оцінити матеріальним виміром. Однак, враховуючи ті обставини, що потерпіла у судовому засідання заявила про зменшення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд дійшов висновку, що розмір моральної шкоди 318 730,08 грн є адекватною матеріальною сатисфакцію завданій моральній шкоді. Таким чином суд дійшов висновку, що слід задовольнити вимогу цивільного позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 318 730,08 грн.

Що ж стосується витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Цивільний позивач на підтвердження витрат на правничу допомогу надав договір про надання правової допомоги від 29.05.2024 додаткову угоду до договору від 29.08.2024, п. 1 якої визначає вартість послуг у розмірі 10 000 грн та акт приймання-передавання наданих послуг від 29.05.2024 , в якому перелік наданих послуг захисником на цю суму.

З огляду на зазначене, врахувавши характер виконаної адвокатом роботи, принцип співмірності і розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, суд доходить висновку, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн є обґрунтованими.

Судові витрати за проведену по справі експертизу в сумі 14 388,32 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

Долю речових доказів по справі, суд вирішує у порядку визначеному ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов задовольнити (з урахуванням уточнених у судовому засіданні позовних вимог).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , спричинену матеріальну шкоду у розмірі 71269,92 грн, 318 730,08 грн на відшкодування спричиненої моральної шкоди та 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати пов`язані із проведенням у кримінальному провадженні інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/107-24/6259- ІТ від 17.06.2024 у розмірі 2271 грн. 84 коп.; інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/107-24/6261- ІТ від 18.06.2024 у розмірі 2271 грн. 84 коп.; інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/107-24/6263- ІТ від 21.06.2024 у розмірі 2271 грн. 84 коп., комплексної фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи № КСЕ-19/107-24/6506- ІТ від 25.06.2024 у розмірі 7572 грн. 80 коп.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 03.06.2023 на мопед марки «D-8», д.н.з. НОМЕР_2 , який поміщено на спец. майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Мукачево, вул. Об`їзна, б/н. скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 05.06.2023 транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», моделі «Atego 1223», д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на спец. майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Мукачево, вул. Об`їзна, б/н, власником якого згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_9 , та на свідоцтво про реєстрацію т/з серії НОМЕР_3 , яке упаковано до паперового конверту та скріплено підписами понятих та слідчого, скасувати.

Речові докази по справі:

транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», моделі «Atego 1223», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію т/з серії НОМЕР_3 повернути ОСОБА_9 ;

мопед марки «D-8», д.н.з. НОМЕР_2 повернути ОСОБА_6 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1