Справа № 305/1636/23
Провадження по справі 1-кп/305/165/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2024 Рахівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахові матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено 11.02.2022 до ЄРДР за №0000096 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в тому, що він, будучи раніше неодноразово судимим за корисливі кримінальні правопорушення, зокрема востаннє вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 02.03.2018 за ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі та згідно з ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 27.11.2018 звільненого в залі суду відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, після відбуття покарання на шлях виправлення та перевиховання не став, та діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та особистого незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, 04.01.2022 близько 18:00 год, проник через незачинені вхідні двері до будинку, який належить ОСОБА_6 , що розташований за адресою АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав штани (джинси) фірми виробника "ELІТ" вартістю 310 грн, спортивну куртку фірми виробника "ELІТ" вартістю 267 грн, футболку фірми "PETERHEAT CUP" вартістю 83 грн та покривало, розміром 2,1 м х 1,5 м, вартістю 467 грн, чим самим спричинив потерпілому ОСОБА_6 шкоду на загальну суму 1127 грн.

Вищевказані дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з проникненням до житла.

Від захисника обвинуваченого надійшло клопотання про закриття кримінального провадження, на підставі 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою закону, який встановлював кримінальну протиправність діяння.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 наполягав на закритті кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та надав згоду на закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав. Наслідки такого закриття йому зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дійшов висновку про задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника. При цьому суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Відповідно до вимог пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з частиною сьомою статті 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Частинами 1 та 3 статті 479-2 КПК України передбачено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024, внесені зміни до статті 51 КУпАП, згідно з якими дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, визнається дії щодо майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 5 підрозділ 1 розділу XX ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України розмір податкової соціальної пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 01.01.2024 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2024 в сумі 3028 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2024 році складала 1514 грн. (3028 грн х 50%).

Таким чином дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, визнаються дії щодо майна вартістю до 3028 гривень.

Розмір шкоди, заподіяної потерпілому ОСОБА_7 інкримінованими обвинуваченому ОСОБА_4 діями, становить 1127 гривень, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи зазначені норми права та обставини, з 09.08.2024 втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність за діяння, яке ставиться в обвинувачення ОСОБА_4 .

За таких обставин, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття кримінального провадження щодо нього на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, суд дійшов висновку про те, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, підлягає закриттю у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов потерпілий ОСОБА_7 не заявляв.

Процесуальні витрати на залучення експерта слід віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень статті 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст. 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ч. 2 ст. 284, ст.ст. 285-288, 314, 372, 376, 479-2 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено 11.02.2022 до ЄРДР за №0000096 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/107-22/1570ТВ від 01.03.2022 у розмірі 1716,20 грн, віднести на рахунок держави.

Речові докази: штани (джинси) та спортивну куртку фірми виробника "ELІТ", футболку фірми "PETERHEAT CUP" та покривало розміром 2,1 м х 1,5 м, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити останньому як власнику.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1