УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000178 від 23.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Президент України підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 5 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, дію якого продовжено до 11.08.2024 включно.

Пунктом 3 Указу передбачено, окрім іншого, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

Відповідно до «Правил перетинання державного кордону громадянами України» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 виїзд чоловіків призовного віку за межі України в умовах воєнного стану, за деякими виключеннями, не дозволяється.

Так, ОСОБА_4 , будучи мешканцем прикордонного регіону, володіючи інформацією про способи та порядок здійснення охорони державного кордону України, при цьому усвідомлюючи існування обмежень щодо виїзду за кордон громадян України чоловічої статі призовного віку на період дії воєнного стану, діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, організував незаконне переправлення громадян України через державний кордон України на територію Республіки Молдова.

Зокрема, ОСОБА_4 за допомогою мобільного терміналу 23.05.2024 в період часу з 11:00 год до 15:00 год узгодив із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 умови незаконного переправлення їх через державний кордон України на територію Республіки Молдова, час та місце незаконного переправлення та те, що 24.05.2024 у м. Вінниця він їх зустріне на своєму автомобілі, доставить до обумовленого місця здійснення незаконного перетину кордону та на човні переправить через державний кордон України на територію Республіки Молдова поза офіційними пунктами пропуску за грошову винагороду у розмірі 5 500 доларів США з кожної особи.

Після цього, ОСОБА_4 , з метою особистого збагачення, реалізуючи умисел, направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, 24.05.2024 в 18:20 год біля залізничного вокзалу в м. Вінниця, площа Привокзальна, 1, зустрівся з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діяли під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту та бажали незаконно виїхати за межі України на територію Республіки Молдова поза офіційними пунктами пропуску.

У подальшому, 24.05.2024 (в період часу з 18:35 по 19:45) в ході розмови під час зустрічі та безпосередньо в автомобілі «Ford-Fusion» д.н.з. НОМЕР_1 , під час його руху до місця незаконного перетину кордону, ОСОБА_4 надав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 інструкції щодо подальших дій та мав намір завезти їх 24.05.2025 на своєму автомобілі в напрямку заздалегідь обумовленого місця здійснення незаконного переправлення через державний кордон України до Республіки Молдова, де за допомогою човна «Kolibri К-210», зеленого кольору мав переправити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діяли під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту, через річку Дністер на територію Республіки Молдова, але незаконного переправлення зазначених осіб здійснити не зміг, оскільки був затриманий о 23:00 год. 24.05.2024 після проведення санкціонованого обшуку його автомобіля на ділянці автодороги Т0217 між населеними пунктами Малий Обухів Катюжанка, Могилів-Подільського району, Вінницької області працівниками правоохоронних органів після надання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 інструкцій з незаконного перетину кордону.

На підставі здобутих доказів 25.05.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому щодо кількох осіб, з корисливих мотивів.

Окрім того, 27.05.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 242 240 тис грн., яку внесено 27.05.2024 та ОСОБА_4 було звільнено з ІТТ №1 ГУНП у Вінницькій області.

Завданнями кримінального провадження, згідно зі статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями статті 131 КПК України передбачено, що заходи із забезпечення кримінального провадження застосовують з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном підозрюваним, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає конфіскації для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно частини 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Санкцією ч. 3 ст. 332 КК України встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна.

Зокрема, за отриманими відомостями із Інформаційного порталу Національної поліції України НАІС АТМ, підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ) є власником наступних транспортних засобів та напівпричепів:

- Марка та модель MAN TGX 18.440, категорія ТЗ С, тип ТЗ сідловий тягач, д.н.з. НОМЕР_3 , 2011 року випуску, VIN-код НОМЕР_4 ,

- НОМЕР_5 та модель POLKON NW-192, категорія ТЗ СЕ, тип ТЗ кузова Н/ПР Самоскид, д.н.з. НОМЕР_6 , 2002 року випуску, VIN-код НОМЕР_7 .

З метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, вказані транспортні засоби, які перебувають у власності ОСОБА_7 в силу ч. 3 ст. 332 КК України та згідно положень пунктів 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України підлягають арешту.

Разом із тим, сторона обвинувачення вважає, що розгляд даного клопотання необхідно провести без повідомлення власника майна, оскільки майно, про арешт якого йдеться в клопотанні, не вилучалося, а розгляд клопотання за його відсутності є необхідним для забезпечення арешту майна, тобто існує реальна загроза приховування, відчуження цього майна зі сторони підозрюваного та/або третіх осіб, тобто, усвідомлюючи максимально можливу міру покарання за інкримінований злочин, ОСОБА_4 може вчиняти активні дії, спрямовані на його приховування та відчуження, що, відповідно, негативно вплине на повноту досудового розслідування кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, завчасно подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В рамках кримінального провадження № 0000178 від 23.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, вказані транспортні засоби, які перебувають у власності ОСОБА_7 в силу ч. 3 ст. 332 КК України та згідно положень пунктів 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України підлягають арешту.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що вищевказане майно, може бути використане як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 а, про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000178 від 23.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, на майно, а саме:

- марка та модель MAN TGX 18.440, категорія ТЗ С, тип ТЗ сідловий тягач, д.н.з. НОМЕР_3 , 2011 року випуску, VIN-код НОМЕР_4 ,

- марка та модель POLKON NW-192, категорія ТЗ СЕ, тип ТЗ кузова Н/ПР Самоскид, д.н.з. НОМЕР_6 , 2002 року випуску, VIN-код НОМЕР_7 .

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя