справа №176/1472/24
провадження №1-кп/176/156/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води, кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у с. Шев`якіно, Васильківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , який обіймав посаду старшого стрільця 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти 2 механізованого батальйону, у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 грудня 2023 року за №0001581,

з участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України 2102-ІХ, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Надалі, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, Указом від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, Указом від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, Указом від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ, Указом від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ), Указом від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ, Указом від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 № 3275-ІХ, Указом від 06.11.2023 № 735/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3430-ІХ продовжено з 16 листопада 2023 року строк проведення загальної мобілізації на 90 діб, Указом від 05.02.2024 № 49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 № 3564-ІХ, продовжено з 14 лютого 2024 року строк дії воєнного стану на 90 діб до 14 травня 2024 року.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» було оголошено про проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Даний Указ затверджено Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022 року.

На виконання вищезазначеного Указу Президента України та визначених завдань ІНФОРМАЦІЯ_3 з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 року підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, здійснено призов ОСОБА_3 на військову службу під час мобілізації, яку він з 17.10.2022 став проходити у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого стрільця 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти 2 механізованого батальйону, у військовому званні «солдат».

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 року з 17.10.2022 ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІУ від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до статей 129,130, 199,216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

У кінці квітня 2023 року ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, а також ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІV від 24.03.1999 року, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 21 квітня 2023 року близько 09 год. 00 хв. самовільно без дозволу командування залишив місце тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась поблизу АДРЕСА_1 та направився до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 09 квітня 2024 року близько 11 год. 00 хв., тобто більше ніж через один рік, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, у супроводі карного розшуку прибув до відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: АДРЕСА_4 , і заявив про себе, чим припинив вчиняти злочин проти встановленого порядку несення військової служби (військовий злочин).

Дезертирство, як триваючий злочин, фактично було закінчено у м. Жовті Води, Кам`янського району Дніпропетровської області, оскільки ОСОБА_3 весь час ухилення від військової служби проводив за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся. Дав суду показання за тих обставин, які викладені в обвинувальному акті. Зокрема, зазначив, що його призвали для проходження військової служби, яку проходив у Донецькій області. В квітні 2023 року він самовільно залишив військову частину, відмовився проходити військову службу, прибув у місто Жовті Води, де проживав вдома до квітня 2024 року. В квітні 2024 року йому зателефонували і він пішов до відділення поліції м. Жовті Води, повідомив про себе. При цьому зазначив, що повністю погоджується з фактичними обставинами кримінального правопорушення, яке викладено в обвинувальному акті. Не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення. Просив не досліджувати докази у кримінальному провадженні. Зазначив, що наслідки обмеження апеляційного оскарження вироку суду йому зрозумілі.

Докази вини, здобуті досудовим розслідуванням, обвинувачений визнає повністю і не оспорює їх. Правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. Дана позиція обвинуваченого є добровільною. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального правопорушення.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Cуд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого «поза розумним сумнівом» у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 408 КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення є особливо тяжким злочином.

Суд враховує особу обвинуваченого.

На обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога у Комунальному некомерційному підприємстві «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради обвинувачений не перебуває. Зазначені обставини підтверджуються медичними довідками.

Згідно повідомлення Жовтоводського управлення Кам`янської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості, обвинувачений на обліку як безробітній не перебуває.

Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинувачений проходив строкову військову службу, був призваний для проходження військової служби.

Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлені.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавленні волі з реальним відбуванням такого покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого, до набрання вироком законної сили, залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з 01.05.2024 року.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368,369-371,373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 /п`ять/ років.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 01.05.2024 року.

Процесуальні витрати, речові докази відсутні.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя