Справа 556/2883/24
Номер провадження 1-в/556/391/2024
У Х В А Л А

Іменем України

14.11.2024 року смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець, в режимі відеоконференції клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 про звільнення від покарання відповідно до ч.2 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Новородчиці, Острозького району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 . Раніше судимого: вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 06.12.2022 року за ч.1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 10.01.2023 року за ч.4 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 05.07.2023 року за ч.1 ст. 360, ч. 2 ст. 360, ч.4 ст. 185 , ст.71, 78, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі.

Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 15.08.2023 року за ч.1 ст. 162, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі.

Вироком Рівненського міського суду від 23.11.2023року за ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі.

Засудженого згідно вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 30.07.2024 року за ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання з 5 липня 2023 року.

Встановив:

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення від покарання на підставі ч.2 ст. 74 КК України, та приведення вироків у відповідність до вимог чинного законодавства відносно засудженого ОСОБА_5 , в зв`язку з набранням 09.08.2024 року чинності Закону України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав дане клопотання, просив привести у відрповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 вироки Костопільського районного суду Рівненської області від 10.01.2023 року, Костопільського районного суду Рівненської області від 05.07.2023 року, Костопільського районного суду Рівненської області від 30.07.2024 року, щодо ОСОБА_5 в частині засудження за діяння, передбачені ст. 185 КК України, караність яких усунена.

Засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника.

Прокурор щодо задоволення клопотання не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що його слід задовольнити, з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно дочастини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частинами 2 і 3 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Верховний Суд у постанові від 23 травня 2023 року у справі № 940/225/21 вказав, що для відмежування таємного викрадення чужого майна (крадіжки) як кримінального проступку від дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, яке є адміністративним правопорушенням (ст. 51 КУпАП), вирішальною є вартість викраденого майна.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 07.10.2024 р. справа № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24), згідно з якими відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 НМ.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду робить висновок, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ.

Визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Крім того, суд враховує і те, що принцип зворотної дії закону у часі, особливо в контексті звільнення від кримінальної відповідальності, є важливим аспектом правозастосовної практики Європейського суду з прав людини. Зокрема, виходячи з принципу зворотної дії більш м`якого кримінального закону, судам слід застосовувати, з усіх чинних у період між вчиненням злочину і винесенням вироку закон, який був найбільш сприятливим для обвинуваченого. Закон про кримінальну відповідальність, який скасовує злочинність діяння або пом`якшує кримінальну відповідальність, має зворотну дію у часі. Це означає, що такі закони повинні застосовуватися до діянь, вчинених до їх набрання чинності, якщо вони є більш сприятливими для обвинуваченого. У свою чергу, принцип зворотної дії більш м`якого кримінального закону є важливим елементом правової визначеності та справедливості.

Як зазначено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , раніше судимий: вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 06.12.2022 року за ч.1 ст. 263 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

- Вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 10.01.2023 року за ч.4 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі.

- Вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 05.07.2023 року за ч.1 ст. 360, ч. 2 ст. 360, ч.4 ст. 185 , ст.71, 78, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі.

- Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 15.08.2023 року за ч.1 ст. 162, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі.

- Вироком Рівненського міського суду від 23.11.2023року за ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі.

- Вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 30.07.2024 року за ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі.

Статтею 7 Закону України від 09.11.2022 № 3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2022 на рівні 2481,00 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2023 становив 2684,00 грн.

Отже, для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статтей КК України, його ватість, у відповідності до чинних норм законодавства, для 2022 року має перевищувати 2481,00 грн., для 2023 року 2684,00 грн.

Відповідно до вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 10.01.2023 року ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень - корадіжок: 1) за епізодом від 07.06.2022 завдав матеріальний збиток на суму 1740,48 грн. 2) за епізодом від 08.08.2022 завдав майнову шкоду на суму 1993 грн., що менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна (менше 2481,00 грн.), тобто вчинені ним діяння в цій частині відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, оскільки вартість викраденого майна не перевищує граничної вартості майна, за заволодіння яким, станом на час вчинення кримінального правопорушення, настає саме кримінальна відповідальність - 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян. А тому, суд приходить до висновку про приведення вищевказаного вироку у відповідність до вимог Закону України №3886-ІХ, звільнивши засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання за вказаними епізодами на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

Водночас решта епізодів за вироком Костопільського районного суду від 10.01.2023 р., а саме крадіжка 05.06.2022 року - на суму 3061, 96 грн.; 13.06.2022 року - на суму 5033,33 грн., не підлягають декриміналізації, оскільки розмір викраденого перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжок (більше 2481 грн.), а відтак вчинені ОСОБА_5 діяння за вказаними епізодами є кримінально караними та не вливають на призначене йому покарання. І оскільки покарання призначається судом за статтею (частиною статті) КК України, а не за окремі епізоди, вважати ОСОБА_5 засудженим за вироком Костопільського районного суду від 10.01.2023 р. за ч.4 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК до 5 років 2-х місяців позбавлення волі.

Вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 05.07.2023 року ОСОБА_5 засуджений за ч.4 ст. 185 КК України за вчинення епізодів крадіжки: у першій декаді листопада 2022 р. на суму 4986,24 грн.; у першій декаді листопада 2022 року на суму 3815,81 грн.; у другій декаді листопада 2022 року на суму 4875,42 грн.; 31.03.2023 року на суму 2736,50 грн., що перевищує розмір двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2022 рік 2481 грн., станом на 2023 рік 2684 грн., тому вказані діяння не можуть бути визнані дрібною крадіжкою, а є кримінальним правопорушенням - злочином і не може бути декриміналізовано відповідно до Закону України №3886-ІХ.

Вироком Рівненського міського суду від 23.11.2023 року ОСОБА_5 засуджений за ч.4 ст. 185 КК України за заволодіння чужим майном крадіжку 27.07.2022 року на суму 546,14 грн., що менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2022 рік (менше 2481,00 грн.), тобто кримінальна караність вчиненого ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ усунута. А тому, суд дійшов до висновку про необхідність звільнити засудженого від призначеного покарання за цим вироком. При цьому слід виключити з вироку посилання на призначення ОСОБА_5 покарання з застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК України.

Відповідно до вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 30.07.2024 року ОСОБА_5 засуджений за ч.4 ст. 185 КК України за крадіжку 28.06.2022 року майна на загальну суму 2175, 48 грн., що менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2022 рік 2481 грн., тобто вчинене ним діяння в цій частині відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально караним. А тому, ОСОБА_5 слід звільнити від призначеного покарання за ч.4 ст. 185 КК України. Виключити з резолютивної частини вироку посилання на призначення ОСОБА_5 покарання з застосуванням положень ч.1 ст. 70 КК України. Вважати ОСОБА_5 таким, що засуджений та відбуває покарання за вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 30.07.2024 року за ч.1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, з врахуванням вироку Сарненського районного суду Рівненської області від 15.08.2023 року, остаточне покарання ОСОБА_5 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 років і 4 місяці.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.3 ст.3, ч.2 ст.4 КК України).

За таких обставин, враховуючи вище викладене, клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 про звільнення від покарання відповідно до ч.2 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_5 є таким, що підлягає задоволенню.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України, Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 про звільнення від покарання відповідно до ч.2 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_5 - задоволити.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання, призначеного йому вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 10.01.2023 року (за окремими епізодами крадіжок майна 07.06.2022 на суму 1740,48 грн.; 08.08.2022 на суму 1993 грн.), у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_5 засудженим вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 10.01.2023 року за ч.4 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК до 5 років 2-х місяців позбавлення волі.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком Рівненського міського суду від 23.11.2023 року за ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння. Виключити з резолютивної частини вироку посилання на призначення ОСОБА_5 остаточного покарання з застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК України.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, призначеного вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 30.07.2024 року за ч.4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності вчиненого ним діяння

Виключити з резолютивної частини вироку посилання на призначення ОСОБА_5 покарання з застосуванням положень ч.1 ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_5 таким, що засуджений та відбуває покарання за вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 30.07.2024 року за ч.1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, з врахуванням вироку Сарненського районного суду Рівненської області від 15.08.2023 року, остаточне покарання ОСОБА_5 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 років 4 місяці.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1