ЄУН №337/4195/23 Провадження 1-кп/337/474/2024
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.09.2024 м.Запоріжжя
Хортиицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , процесуального прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя громадянина України , який має вищу освіту , не одруженого , має на утриманні двох малолітніх дітей, військовослужбовця ЗСУ , який проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 , ч.1 ст.309 КК України. ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за мобілізацією, перебуваючи на посаді старшого водія військової частини НОМЕР_1 у званні старшого солдата, маючи умисел на незаконне придбання, носіння бойових припасів, у невстановлений досудовим слідством час, місці та невстановленим шляхом, але не пізніше 20 червня 2024 року, придбав бойовий припас, а саме: 1 (одну) бойову ручну гранату «М67» промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів та містить в собі заряд бризантної вибухової речовини «Composition В», яка являє собою суміш тротилу (TNT) та гексогену (RDX) масою 180-185 гр.
Усвідомлюючи, що вказаний предмет є бойовим припасом, ОСОБА_4 , маючи умисел на зберігання бойових припасів без передбаченого законом Дозволу, діючи умисно, залишив при собі вказаний предмет, який в подальшому зберігав в сумці при собі з моменту придбання до моменту вилучення в ході огляду місця події о 15 год. 42 хв. 20.06.2024 року.
Крім того, ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за мобілізацією, перебуваючи на посаді старшого водія військової частини НОМЕР_1 у званні старшого солдата, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у невстановлений досудовим слідством час, місці та невстановленим шляхом, але не пізніше 20 червня 2024 року, придбав:
- 14 зіп-пакетів з зеленою речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта є особливо небезпечною речовиною, обіг якої заборонений, а саме: канабіс, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, складає: 11,681 гр.;
- 1 плоско-циліндричну таблетку, яка згідно висновку експерта є наркотичною речовиною, обіг якої обмежений, а саме: метадон, маса якого складає 0,0227 гр.
Усвідомлюючи, що вказаний предмет є наркотичною речовиною, ОСОБА_4 , маючи умисел на зберігання наркотичною речовиною без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, залишив при собі вказані предмети, які в подальшому зберігав в металевому сейфі, що знаходився в приміщенні залу квартири АДРЕСА_3 , без мети збуту до моменту їх вилучення в ході обшуку о 19 год. 00 хв. 20 червня 2024 року
Допитаний в судовому засіданні за участі захисника , обвинувачений ОСОБА_4 пояснив , що він будучи військовослужбовцем за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , у 2024 році на службі отримав одну бойову гранату «М67», яку вивіз із зони бойових дій і зберігав вдома. 20.06.2024 року приблизно в період часу 15:00-16:00 годин , вирішив перемістити гранату з дому у більш безпечне місце і в цей час був затриманий працівниками поліції на АДРЕСА_4 , які вилучили гранату. Провину свою визнає повністю в скоєному розкаюється.
Крім того ОСОБА_4 пояснив , що влітку 2024 року придбав для власного вживання наркотичні речовини , оскільки вони допомагали , як знеболювальні від головного болю. Наркотичні речовини зберігав вдома в квартирі АДРЕСА_3 до 20 червня 2024 року , доки працівники поліції їх не вилучили в ході обшуку. На даний час наркотичні речовини не вживає. Провину у вчиненні кримінальних правопорушень визнає повністю обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює і повністю підтверджує , щиро розкаюється у вчиненому та просить суворо не карати.
Прокурор вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України). Дослідити матеріали, що характеризують.
Обвинувачений та захисник не заперечували проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КК України, не досліджувати докази , що ніким не оспорюються , а обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів , що характеризують його особу.
Суд з`ясував, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції у суду немає.
Суд також роз`яснив обвинуваченому та його захиснику, що при таких обставинах він позбавляється права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.
Оскільки обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позицій немає, то суд відповідно до ст. 349 КПК України за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а обмежився допитом обвинуваченого, обов`язковість якого встановлено частиною 4 статті 349 КПК України, а також дослідженням характеризуючих даних обвинувачуваного.
За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали справи, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК України, придбання, зберігання, носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу та ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту.
Суд при призначенні покарання виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що ним вчинено тяжкий злочин та кримінальний проступок , особу винного, який не одружений , має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є військовослужбовцем за мобілізацією, позитивно характеризується, раніше не судимий, наявність у відповідності до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітніх дітей , відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
З врахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що обвинувачуваному слід призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення біль суворим покаранням менш суворого у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 статті 263 КК України, що йому інкримінується, у відповідності до вимог ст. ст. 65, 68 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням конкретних обставин даної справи, даних про особу обвинуваченого, пом`якушуючих обставин, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Суд вважає, що застосування в даному випадку до обвинуваченого іспитового строку в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених обов`язків, під загрозою реального відбування призначеного покарання у випадку порушення умов випробування, буде мати на обвинуваченого достатній виховний вплив для його перевиховання та запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до ч.1 ст.377 КПК України ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти в залі судового засідання.
Питання речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.1 ст.263 , ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання :
-за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
-за ч.1 ст.309 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно визначити до відбування покарання ОСОБА_4 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою скасувати.
Засудженого ОСОБА_4 звільнити з-під варти негайно в залі судового засідання.
Речові докази по справі:
1. DVD-R диск з відеозаписом з відео-реєстратора автомобіля патрульної служби залишити в матеріалах кримінальної справи;
2 Наркотичну речовину PVP , яку упаковано до спец-пакету №5909378; наркотичну речовину канабіс, яку упаковано до спец-пакету № 7556690, №5806516; метадон, який запакований до спецпакету №7556695; електронні ваги, які упаковано в спец-пакет №2707546; ручну гранату іноземного виробництва «М67», яку упаковано до спец-пакету № 5764237, що перебувають в камері речових доказів ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області знищити.
3. Військовий квиток на ім`я ОСОБА_4 , що перебуває в матеріалах кримінального провадження , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , чоловічу сумку чорного кольору з особистими речами , мобільний телефон «Redmi» в корпусі чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕ2: НОМЕР_3 , що перебувають в камері речових доказів ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області повернути засудженому ОСОБА_4 .
На вирок суду може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в суді, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Суддя ОСОБА_1