Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/636/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому упорядку письмового провадження, матеріали продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000231 стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України,за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Маловиськівського районного суду Кіровоградської області від 02.08.2024, якою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Злинка Маловисківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, з загальною середньою освітою, військовослужбовця, який брав участь у бойових діях, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , старшого техніка розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні молодший сержант, такого, що в силу ст. 89 КК України немає судимості,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до до 04.09.2024 включно.

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Маловиськівського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження № 0000231 стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України.

У судовому засіданні прокурором подане письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможуть забезпечити виконання покладених на нього обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на теперішній час не зникли.

Ухвалою Маловиськівського районного суду Кіровоградської області від 02.08.2024 задоволено клопотання прокурора та продовжено ОСОБА_5 строк тримання під вартою до 04.09.2024 включно.

Районний суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 5 ст. 407 КК України, які кваліфіковано як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану та незаконне придбання, носіння, зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу. Санкція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а санкція ч. 5 ст. 407 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Тому, з метою проведення належного судового розгляду даної справи, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, обгрунтованої підозри у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407 та ч. 1 ст. 263 КК України, а тому, з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності, існують ризики того, що перебуваючи на волі, обвинувачений може без перешкод залишити своє місце проживання та переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 , просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Отже, обвинувачений вважає, що вказані у клопотанні прокурора підстави для продовження запобіжного заходу є формальними та не доведені жодними доказами і не відображають фактичних обставин справи.

Вказує на те, що тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, не може бути підставою тримання його під вартою.

Також, вказує, що він є військовослужбовцем та брав участь у бойових діях на лінії зіткнення, але через сімейний конфлікт з дружиною та бажанням зберегти сімейні стосунки, необдумано залишив військову частину, про що зараз дуже жалкує та розкоюється у вчиненому.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України, суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, перевіркою доводів апеляційної скарги колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Окрім цього, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України»). Крім цього, судом взято до уваги і позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 06.04.2000 у справі «Лабіта проти Італії», в якому зазначено, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Також, правильно враховано судом і обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема вік, стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків.

При цьому, жодних доказів, які б свідчили про зменшення раніше встановлених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, стороною захисту суду не надано.

З урахуванням наведеного, а також існуванням на даний час ризиків, які вказують на можливість обвинуваченим, у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, переховуватись від суду, продовжити вчиняти нові злочини та приймаючи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку тримання під вартою, тому скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається у своїй апеляційній скарзі обвинувачений, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали кримінального провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне судове рішення.

Доводи викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого про те, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається із матеріалів провадження клопотання прокурора розглянуто повноважним місцевим судом із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, висновки суду викладені в ухвалі відповідають фактичним обставинам встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильно прийнятого судом першої інстанції рішення, колегією суддів не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що районний суд обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора та продовжив строк тримання під вартою обвинуваченому, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть запобігти встановленим ризикам, зазначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а тому апеляційну скаргу обвинуваченого необхідно залишити без задоволення, а ухвалу районного суду без зміни.

Керуючись ст.ст. 183, 199, 331, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 ,залишити без задоволення, а ухвалу Маловиськівського районного суду Кіровоградської області від 02.08.2024, якою стосовно ОСОБА_5 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 04.09.2024 включно- залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2