Справа № 521/2215/22
Номер провадження:1-кп/521/555/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеси об`єднане кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000024 від 05.01.2022 року та за № 0001243 від 31.10.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеса, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.05.2015 року вироком Малиновського районного суду м. Одеса за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 356 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки.

-29.09.2017 року вироком Малиновського районного суду м. Одеса за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік;

-17.12.2021 року вироком Малиновського районного суду м. Одеса за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 3 місяці,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувальних актів вбачається наступне.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ХІ від 24.02.2022 введено воєнний стан та всій території України строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2119-ІХ від 15.03.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2212-ІХ від 21.04.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2263- IX від 22.05.2022», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 року затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2500- IX від 15.08.2022», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

ОСОБА_4 обвинувачується, у тому, що в період воєнного стану на всій території України, будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив корисливий злочин проти власності.

Так, 31.10.2022, близько 14 годин 00 хвилин, він перебуваючи у 2-му під`їзді, на другому поверсі, поряд із квартирою АДРЕСА_2 , де переслідуючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, визначив об`єктом свого злочинного посягання майно, що знаходилось у квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_3 .

Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, діючи умисно, повторно, таємно, протиправно, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, він, підійшов до вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 , яка розташована за вищевказаною адресою, упевнившись, що його дії залишаться непомітними для інших осіб та потерпілого, взявся за ручку вхідних дверей даної квартири, які виявились незачиненими на ключ, шляхом вільного доступу, проник всередину приміщення вказаної квартири, пройшов до кімнати-коридору, де побачив на вішалці майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: рюкзак синього кольору марки «Vans» вартістю 78 гривень 33 копійки, куртку жіночу бежевого кольору із капюшоном марки «Liait» вартістю 250 гривень 00 копійок, куртку жіночу зі штучної шкіри чорного кольору із капюшоном марки «Lanmas» вартістю 716 гривень 33 копійки, рюкзак сірого кольору вартістю 200 гривень 00 копійок, які і визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Після цього, він умисно, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, взявши вищевказані речі обома руками, покинув приміщення квартири АДРЕСА_4 , тим самим викрав вищезазначені речі, які належать потерпілому, при цьому маючи змогу розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1244 гривні 66 копійок.

Крім того, ОСОБА_4 , обвинувачується у тому, що будучи тричі притягнутим до адміністративної відповідальності з обставин спричинення психологічного та фізичного насильства стосовно своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на шлях виправлення не став, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, продовжив вчиняти психологічне та фізичне насильство відносно своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке виражалось у словесних образах, завданню фізичного болю, штовханні, що потягло за собою наслідки, у вигляді емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, та завдав шкоди фізичному та психічному здоров`ю останньої.

Зокрема, 29 червня 2021 року, 30 червня 2021 року, 28 вересня 2021 року ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого мешкання, а саме по АДРЕСА_5 , розпочинав конфлікти зі своєю матір`ю ОСОБА_7 та вчиняв психологічне та фізичне насильство, ідо проявилось у словесних образах потерпілої, висловлюванні на її адресу нецензурних слів, принижуванні честі та гідності, завданні фізичного болю, штовханні та тим самим завдав шкоди фізичному та психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_7 , у зв`язку із чим, відносно ОСОБА_4 , було складено адміністративні протоколи (29.06.2021, 30.06.2021, 08.10.2021) та притягнуто останнього, рішеннями Малиновського районного суду м. Одеси до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України.

Так, 15 жовтня 2021 року приблизно о 19 годині ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , розпочав конфлікт із своєю матір`ю ОСОБА_7 , з якою перебуває у сімейних відносинах, вчинив психологічне насилля, що проявилось у словесних образах потерпілої, висловлюванні на її адресу нецензурних слів, принижуванні честі та гідності, тим самим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілій.

Мотив вчинення даного кримінального правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_7 полягає у спричиненні останній моральних страждань, психологічного та фізичного болю.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив психологічне та фізичне насильство відносно своєї матері ОСОБА_7 , що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості останньої.

В судовому засіданні захисник заявив клопотання про закриття кримінального провадження за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, так як 09.08.2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність. Також заявив про скасування запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, в порядку ст. 201 КПК України.

Прокурор заперечував проти клопотання в частині скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки судом розглядається об`єднане кримінальне провадження за ч.4 ст. 185 та ст. 126-1 КК України, де потерпілою є матір обвинуваченого, з якою він проживав, та ризики є обгрунтованими і продовжують існувати.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника та просив закрити провадження в частині його обвинувачення за ч.4 ст. 185 КК України, у зв`язку з декриміналізацією закону, який встановлював відповідальність за вчинення крадіжки, розмір якої не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вказав, що не бажає продовжувати судовий розгляд та розуміє, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дійшов висновку про можливість часткового задоволення заявленого клопотання. При цьому суд виходить з наступного.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14.08.2024, в клопотанні захисника відмовлено та задоволено клопотання прокурора щодо продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 14.10.2024 року включно, визначенням розміру застави у розмірі 20 НМДГ, що становить 52 000 грн.

Положеннями статті 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

До клопотання мають бути додані: 1)копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання; 2)перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; 3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання (ч.3 ст.201 КПК України).

Згідно ч.5 ст.201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

За змістом ст.201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу є, зокрема, наявність нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею / судом при застосуванні запобіжного заходу, зміна обставин провадження, зменшення встановлених ризиків.

В обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу захисник фактично послався на те, що оскільки кримінальне провадження за ч.4 ст. 185 КК України підлягає закриттю, на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, та і запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 , підлягає скасуванню.

У своєму клопотанні про зміну запобіжного заходу захисник не зазначає будь-яких доводів щодо зміни обставин чи існуючих в провадженні ризиків. Об`єктивних даних щодо зменшення ризиків встановлених при застосуванні запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 суду не надано. Обставини, зазначені захисником у клопотанні, не є достатніми підставами для зміни запобіжного заходу.

Таким чином, на переконання суду, обвинуваченим у судовому засіданні не доведено наявність підстав для зміни запобіжного заходу.

Крім того, 09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно з яким були внесені зміни до ст.51 КУпАП, якими посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Так, згідно нової редакції ст.51 КУпАП, відповідальність за ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідальність за ч.2 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, з 09.08.2024 таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2022 році становила 2481 грн.

Оскільки згідно обвинувального акту сума матеріального збитку, завданого ОСОБА_4 щодо крадіжки майна за епізодом від 31.10.2022 року становить 1244 грн. 66 коп., то вказані дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за відповідними частинами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Згідно ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

При цьому суд бере до уваги приписи ч.1 ст.5 КК України, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

Положення п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України регламентують, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , який надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судові витрати на проведення експертизи, в зв`язку із закриття кримінального провадження необхідно віднести на рахунок держави.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази вирішують відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.5 КК України, ст.ст. 27, 177-178, 201, п.4-1 ч.1 ст.284, ч.2 ст.284, 372, 479-2 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - закрити згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Продовжити розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Копію ухвали направити до ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за наявності в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01.11.2022 р. скасувати.

Речові докази по справі:

- рюкзак темно-синього кольору марки «Vans», куртка жіноча бежевого кольору із капюшоном марки «Liart», куртка чоловіча шкіряна чорного кольору із капюшоном марки «Lanmas», рюкзак темно-сірого кольору, посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 повернути власнику;

- DVD-R диск «VIDEX» з серійним номером № GH008134 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати пов`язані із залученням експертів віднести на рахунок держави.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу - відмовити

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_11 Засядьвовок