Справа 759/6197/22 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/3267/2024 Доповідач в 2 інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0001121 за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.07.2022 року вироком Шевченківського районного суду міста Києва ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

відповідно до ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 08 липня 2022 року виконувати самостійно;

цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_10 , залишено без розгляду;

вирішене питання про речові докази.

Відповідно до вироку, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно о 10 годині 30 хвилин, у період дії воєнного стану, з метою повторного незаконного заволодіння чужим майном, перебуваючи у свого товариша в приміщені квартири АДРЕСА_2 , яку останній винаймав у потерпілої ОСОБА_10 , пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з полиці шафи, таємно викрав цифровий фотоапарат, вартістю 3 200 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_10 . Після чого, ОСОБА_8 покинув приміщення квартири разом із викраденим майном, яким надалі розпорядився на власний розсуд, заклавши під заставу до ломбарду.

В апеляційній скарзі захисника вказано на незаконність вироку у зв`язку неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що обвинувачений ОСОБА_8 не мав судимості на момент події інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро покаявся, має молодий вік, добровільно відшкодував потерпілій матеріальну та моральну шкоду. Крім того, потерпіла у своїй заяві зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, просила суд суворо ОСОБА_8 не карати та не позбавляти його волі. Просив вирок змінити та призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк не більше 5 років, на підставі ст.70 КК України дане покарання поглинути більш суворим, призначеним за попереднім вироком Шевченківського районного суду міста Києва у виді 5 років позбавлення волі та призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

В апеляційній скарзі прокурора вказано незаконність вироку у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування ч.4 ст.70 КК України, яка не підлягала застосуванню. Як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_8 засуджений попереднім вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 08 липня 2022 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_8 вчинив 24 квітня 2022 року, тобто до ухвалення попереднього вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 08 липня 2022 року. Оскільки ОСОБА_8 засуджений за ч.4 ст.185 КК України до реального покарання у виді позбавлення волі, а попередній вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 08 липня 2022 року за яким його звільнено від відбування покарання з випробування, залишився незмінним, положення ч.4 ст.70 КК України судом застосовано помилково. На думку прокурора, вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 08 липня 2022 року, підлягає самостійному виконанню, без призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень. Просив вирок змінити в частині призначеного покарання та ухвалити новий, яким ОСОБА_8 вважати засудженим за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 08 липня 2022 року виконувати самостійно.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

захисника та обвинуваченого, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити; заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора;

прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити; в задоволенні апеляційної скарги захисника просив відмовити;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення, а апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції щодо обставин кримінального провадження, докази стосовно яких судом першої інстанції, за згодою учасників судового розгляду не досліджувались і щодо яких не надійшло апеляційних скарг, апеляційним судом не перевірялися. Підстав для виходу за межі апеляційних скарг, відповідно до положень ч.2 ст. 404 КПК України, колегія суддів не знаходить.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника в частині необґрунтованості вироку в частині призначеного покарання, то вони, на думку колегії суддів є обґрунтованими.

За правилами ч. 1 і ч. 2 ст. 65 КК України при призначенні покарання враховуються ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, крім випадків передбачених законом, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

На переконання колегії суддів, у даному кримінальному провадженні наявні підстави для пом`якшення призначеного ОСОБА_8 покарання шляхом застосування положень ч.1 ст.69 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який раніше судимий, перебував у розшуку у даному кримінальному провадженні, має середню освіту, не працевлаштований, під психоневрологічним та наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває. У якості обставин, які пом`якшують його покарання визнавщире каяття та добровільне відшкодування матеріальної шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає, що суд при встановленні даних, які характеризують особу обвинуваченого в частині наявності у нього судимості допустився помилки. Так, при мотивуванні призначеного покарання суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_8 раніше судимий. Між тим, злочин, за який його засуджено цим вироком ОСОБА_8 був вчинений до ухвалення вироку Шевченківським районним судом міста Києва від 08.07.2022 року, а тому попередня судимість ОСОБА_8 не могла враховуватись при призначенні йому покарання у ході ухвалення оскаржуваного вироку.

Окрім констатованих місцевим судом обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , у ході апеляційного розгляду колегію суддів були констатовані і інші обставини, які впливають на призначення покарання, а саме активне сприяння обвинуваченого у розкритті злочину та позиція потерпілої про призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного із ізоляцією від суспільства.

На думку колегії суддів, зазначені обставини існують в реальності і дійсно є такими, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 . Процесуальна поведінка обвинуваченого як у ході досудового розслідування, так і у ході судового розгляду, зокрема те, що ним повністю визнана вина у вчиненні злочину, його правова позиція щодо вчиненого ним злочину дала підстави суду першої інстанції провести судовий розгляд із застосуванням положень ч.3 ст. 349 КПК України, що сприяло процесуальній економії часу та оперативності розгляду кримінального провадження безумовно указують на визнання обвинуваченим вини у вчиненні злочину та на його щире каяття у його вчиненні. Наявність указаних обставин дає підстави для висновку про можливість пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання із застосуванням положень ч.1 ст. 69 КК України та призначення йому покарання нижче нижчої межі, передбаченої санкцією ч.4 ст. 185 КК України.

На переконання колегії суддів, необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, призначення якого можливе із застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України.

Пом`якшення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки за злочин, подія якого мала місце до постановлення вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 08 липня 2022 року дає підстави призначення ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 року, яке пом`якшене до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним вирокомШевченківського районного суду міста Києва від 08 липня 2022 року у виді позбавлення волі строком на п`ять років, остаточно визначивши покарання ОСОБА_8 у виді позбавленняволі строком на п`ять років.

При цьому, сукупність підстав, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 та характеризують його особу дають підстави для висновку про можливість його перевиховання без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, колегія суддів вважає за можливе звільнити ОСОБА_8 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в три роки.

Таке покарання, на переконання колегії суддів є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, визначеної ст.50 КК України.

У зв`язку із викладеним, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни вироку Святошинського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 рокущодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 рокущодо ОСОБА_8 - змінити в частині призначеного покарання.

Пом`якшити призначене ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України покарання, із застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 року, яке пом`якшене до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним вирокомШевченківського районного суду міста Києва від 08 липня 2022 року у виді позбавлення волі строком на п`ять років, остаточне покарання ОСОБА_8 визначити у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

ОСОБА_8 на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в три роки.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Обвинуваченого ОСОБА_8 із-під варти звільнити в залі суду негайно.

В решті вирок Святошинського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 рокущодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення.

СУДДІ

____________________ _________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4