Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2328/24
Номер провадження 1-кс/711/668/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

При секретарі судових засідань: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000068 від 07.02.2024, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.255-1, ч.1 ст.14, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Умань, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.14, п.12 ч.2 ст.115; ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням, погодженим прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000068 від 07.02.2024, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.255-1, ч.1 ст.14, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 строком на шістдесят днів з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» не визначаючи розмір застави.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 від 07.02.2024, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.255-1, ч.1 ст.14, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

Так, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_6 , будучи особою без визначеного роду занять та маючи лідерські якості та зв`язки в злочинному світі, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, не пізніше початку березня 2024 року, більш точної дати, часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено, діючи умисно та цілеспрямовано, маючи намір позбавити життя суддю Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_8 , на початку березня 2024 року залучив ОСОБА_9 в якості майбутнього виконавця злочину.

Після отримання згоди ОСОБА_9 , з метою обговорення деталей майбутнього вбивства, а саме: часу, місця, способу і для надання інструкцій останньому щодо вчинення вказаного злочину та вжиття заходів конспірації, ОСОБА_6 неодноразово зустрічався з ОСОБА_9 в різних місцях м. Умань, зокрема і в автомобілі «Porsche Сayenne», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому вони упродовж березня 2024 року здійснювали стеження за ОСОБА_8 , в тому числі встановили його місце роботи, автомобіль, можливі місця перебування.

З метою доведення запланованого злочину до кінця, ОСОБА_6 у невстановлених досудовим розслідуванням місці та час, але до 19.03.2024, придбав корпус ручної протипіхотної оборонної гранати (РГО) та запал до неї - ударно-дистанційний запал (УДЗ), корпус ручної гранати Ф-1 та запал до неї - уніфікований запал ручної гранати модернізований (УЗРГМ), а ОСОБА_9 корпус ручної гранати дистанційної (РГД-5) та запал до неї - уніфікований запал ручної гранати модернізований (УЗРГМ), корпус ручної гранати дистанційної (РГД-5) та запал до неї - уніфікований запал ручної гранати модернізований (УЗРГМ), пістолет іноземного виробництва Турецької Республіки, конструкція якого змінена саморобним способом, 16 набоїв до нього калібру 9-мм; глушник, які планували використати для умисного заподіяння смерті ОСОБА_8 в залежності від місця перебування потерпілого.

Окрім того, за вказівкою ОСОБА_6 , ОСОБА_9 придбав новий одяг, взуття, рукавички з метою конспірації та невикриття правоохоронними органами після закінчення підготовлюваного ними злочину.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, під час розмови 17.03.2024 у період часу з 21.03 до 22.23 в автомобілі «Porsche Сayenne», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ще раз підтвердили серйозність своїх спільних злочинних намірів щодо вчинення умисного вбивства та вирішили закінчити запланований злочин в найближчий час, обговоривши шляхи уникнення негативних наслідків для себе.

Однак, після виконання ОСОБА_6 та ОСОБА_9 усіх дій, які вони вважали необхідними для доведення злочину до кінця, а саме умисного вбивства, злочин не було скоєно з причин, які не залежали від їх волі, оскільки 19.03.2024 останні затримані в порядку ст. 208 КПК України працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.14, п.12 ч.2 ст.115 КК України, а саме у готуванні до умисного вбивства людини, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_6 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи протиправність своїх дії, у невстановлених досудовим розслідуванням місці та час, але до 19.03.2024, придбав корпус ручної протипіхотної оборонної гранати (РГО) та запал до неї - ударно-дистанційний запал (УДЗ), корпус ручної гранати Ф-1 та запал до неї - уніфікований запал ручної гранати модернізований (УЗРГМ), які в подальшому незаконно зберігав в автомобілі, яким безпосередньо користувався, а саме: «Porsche Сayenne», н.з. НОМЕР_1 .

Так, 19.03.2024, в період часу з 19 години 52 хвилини по 22 годину 30 хвилину в ході проведення обшуку автомобіля «Porsche Сayenne», н.з. НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_6 та право власності на який зареєстровано на ОСОБА_9 , що на момент обшуку перебував за адресою: АДРЕСА_3 , під водійським сидінням виявлені та вилучені чотири металеві предмети - корпус ручної протипіхотної оборонної гранати (РГО) та запал до неї - ударно-дистанційний запал (УДЗ), корпус ручної гранати Ф-1 та запал до неї - уніфікований запал ручної гранати модернізований (УЗРГМ), які відносяться до категорії обмежено вибухонебезпечних та вибухонебезпечних.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Умань, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи викладене, в ході розслідування слідчим СУ ГУНП в Черкаській області, з метою недопущення вчинення особливо тяжкого злочину, 19.03.2024 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.14, п.12 ч.2 ст.115 КК України в порядку ст.208 КПК України затриманий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

20.03.2024 ОСОБА_6 повідомлений про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.14, п.12, ч.2, ст.115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження: розсекреченими протоколами негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: № 1538/55/122/01-2024 від 18.03.2024, 1539/55/122/01-2024 від 18.03.2024, протоколом обшуку від 19.03.2024 автомобіля «Porsche cayenne», д.н.з. НОМЕР_1 ; протоколом обшуку від 19.03.2024 за адресою: АДРЕСА_4 ; протоколом обшуку від 19.03.2024 за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом обшуку від 19.03.2024 за адресою: АДРЕСА_3 (СТО); протоколом обшуку від 19.03.2024 за адресою: АДРЕСА_3 (автомагазин); довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів № 83,84,85,86,87,88,89,90 від 19.03.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи зібрані докази на даному етапі досудового розслідування, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.14, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, тобто особливо тяжкого та тяжкого, покарання за які передбачає реальне позбавлення волі.

На даний час є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого та експертів, які проводять експертне дослідження у даному провадженні, іншого підозрюваного у даному провадженні який притягується до кримінальної відповідальності, та тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, продовжити кримінальне правопорушення, таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п.4 ч.1 ст.184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, спробам з його боку переховуватися від правоохоронних органів та/або суду, незаконно впливати на іншого підозрюваного, продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Приймаючи викладене орган досудового розслідування вважає, що менш суворий запобіжний захід, окрім як, тримання під вартою не здатен забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним ризикам.

Беручи до уваги вищевикладене та те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення за який відповідно до ст.115 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, а тому є достатні підстави спрогнозувати можливу негативну поведінку підозрюваного, що обумовлює необхідність його ізоляції.

Разом з тим, сторона обвинувачення просить врахувати те, що ОСОБА_6 не має сталих соціальних зв`язків, за адресою проживання мешкає сам та веде антигромадський спосіб життя, що зумовлює необхідність останнього до вчинення кримінальних правопорушень для отримання засобів для існування, тому обрання відносно нього будь якої іншої міри запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Аналізуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, вчиненого з корисливих мотивів перебуваючи на волі, може переховуватися від слідства та/або суду, і при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою без внесення застави, не неможливо запобігти вказаним ризикам.

З урахуванням викладеного вище, сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» не визначаючи розмір застави.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_5 пояснила, що СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 від 07.02.2024, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.255-1, ч.1 ст.14, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України. Встановлено, що ОСОБА_10 разом із ОСОБА_6 готувалися до вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.115 КК України. Під час проведення НСРД було встановлено готування до вчинення вказаного злочину, були внесені відомості до ЄРДР. В ході проведення обшуків були вилучені гранати, предмет, схожий на пістолет, одяг, що свідчить до готування вчинення злочину. Під час спілкування ОСОБА_6 із ОСОБА_9 обговорюють спосіб вчинення злочину, підшукання місця та спостереження за потерпілим, що свідчить про обґрунтованість підозри. Додала, що ОСОБА_6 затримання в порядку ст.208 КПК України 19.03.2204. Наявні ризики п.п.1.3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого та експертів, які проводять експертне дослідження у даному провадженні, іншого підозрюваного у даному провадженні який притягується до кримінальної відповідальності, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, продовжити кримінальне правопорушення, тобто перебуваючи на волі може закінчити злочин та позбавити життя потерпілого ОСОБА_11 .

Прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання. Додала, що ОСОБА_6 впливає на іншого підозрюваного, вказує йому що робити, тощо. Тому перебуваючи на волі може довести задумане. Просить не визначати заставу, так як він підозрюється у особливо тяжкому злочині. Також додала, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків.

Прокурор ОСОБА_4 підтримала клопотання, вважає, що ризики повністю підтверджені. Ризик переховування також може слідувати із наявності чотирьох дітей, так як дана обставина дає можливість здійснення виїзду за кордон. Також коло всіх осіб не встановлено.

Адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання. Додав, що ч.3 ст.183 КПК України вказує, що слідчий суддя зобов`язаний обрати заставу. Вказана стаття містить перелік обставин в яких суддя може не обирати заставу, жодна із підстав не підпадає під застосування у даному випадку. ОСОБА_6 бере участь у вихованні своїх дітей. Суд зобов`язаний обрати заставу у даному випадку. Ризики можна нівелювати ч.5 ст.194 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав захисника. Додав, що розуміє ступінь важкості інкримінованого злочину. Із даною людиною взагалі не контактував. Гранати були йому підкинуті. Машина була на мийці і СТО пів дня. Пістолет не купував, також не знає де він взявся. У нього наявний особистий, на який у нього є офіційний дозвіл.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, вивчивши надані сторонами докази приходить до наступних висновків.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно з вимогами п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим суддею встановлено, що 20.03.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозруу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, які згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочинів, санкція ч.2 ст.115 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Надаючи оцінку обґрунтованості підозри, слідчий суття звертає увагу, що «обґрунтована підозра» у вчинені кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. (рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»)

При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення у справі «Ердагоз проти Туреччини», рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується долученими до клопотання доказами. Сукупність цих доказів дають підстави дійти до висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, п.2 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України та обґрунтованість врученої підозри, що є однією із складових для можливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та убезпечення існуючих ризиків не процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому, варто звернути увагу, що слідчий суддя, на даному етапі провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Разом з цим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігав ризикам, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для застосування підозрюваному, обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини від 26.02.2015 «Баришевський проти України», 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України», 25.03.1999 «Пелісьє і Сассі проти Франції»).

У справі «Ілійков проти Болгарії», Європейський суд з прав людини вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріали клопотання, з огляду на вагомість наданих доказів та їх взаємозв`язок, слідчий суддя вважає, що на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження №0000068 від 07.02.2024 є необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_6 виключно виняткового запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, враховуючи наявність обґрунтованої підозри, обставини вчинення кримінального провадження, наявність ризиків у даному кримінальному проваджені, зважаючи на те, що є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого та експертів, які проводять експертне дослідження у даному провадженні, іншого підозрюваного у даному провадженні який притягується до кримінальної відповідальності, та тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, продовжити кримінальне правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про достатність підстав для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить дієвості даного кримінального провадження та належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 на даній стадії досудового розслідування та на переконання слідчого судді не буде порушувати баланс інтересів щодо прав особистої свободи останнього та завдань кримінального провадження.

Даних про те, що підозрюваний ОСОБА_6 за станом здоров`я чи з інших причин не може утримуватися під вартою в умовах Черкаського слідчого ізолятору, слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України, оскільки вчинено особливо тяжке кримінальне правопорушення (ч.2 ст.115 КК України), слідчий суддя вважає за необхідне при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не визначати підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави на даній, початковій стадії досудового розслідування та вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою виключно забезпечить дотримання процесуальних прав та обов`язків.

Стаття 115 КК України відноситься до кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи, а життя особи визнано основним законом Конституцією найвищою цінністю. Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, висвітлені в підозрі в даній редакції, а саме, що здійснювалося готування до особливо тяжкого злочину, що мало б тяжкі наслідки, не встановлено коло осіб та обізнаних людей про вчинення кримінального правопорушення, мотиви його вчинення, тому на даний час, наявні побоювання про причетність інших осіб та доведення злочину до завершення, виглядають реальними.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17.05.2024 включно з поміщенням в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання - 19.03.2024.

Строк дії ухвали визначити до 17 травня 2024, включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ та/або ІТТ №1 м.Черкаси.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 22.03.2024.