Справа № 299/327/24
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/74/24, за апеляційними скаргами прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25.01.2024.

Цією ухвалою обвинувальний акт, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хуст Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про яке 08.08.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000527, повернуто прокурору внаслідок його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що він у невстановлені досудовим розслідуванням час та дату, в червні 2023 року, перебуваючи на присадибній земельній ділянці будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконний посів і вирощування конопель і не маючи на це спеціально передбаченого законодавством України дозволу, вніс насіння в кількості трьох рослин конопель у відкритий грунт присадибної земельної ділянки, які продовжував вирощувати, здійснюючи за ними догляд шляхом прополювання, обкопування, розпушування ґрунту та їх поливу, таким чином виростив три рослини коноплі, з яких на початку жовтня 2023 року відділив листя, стебла та переніс їх до горища будинку АДРЕСА_1 , де в подальшому висушив та подрібнив, і з того часу умисно, без спеціально передбаченого законодавством України дозволу, незаконно зберігав подрібнену речовину зеленого кольору - канабіс за адресою: АДРЕСА_2 , з метою збуту.

22.10.2023 о 14 год 40 хв, в ході проведення обшуку в будинку АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_9 , у вітальній кімнаті будинку, в навісній шафі, було виявлено полімерну банку з сухою подрібненою речовиною зеленого кольору, в гаражному приміщенні на горищі виявлено 105 сухих стебел рослини коноплі, в гаражному приміщенні на шифері виявлено суху подрібнену речовину зеленого кольору, які вилучено, і які згідно висновку експерта від 07.11.2023 за № СЕ-19/107-23/10397-НЗПРАП, є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, загальна маса

-2-

канабісу в перерахунку на суху речовину становить 844,6854 г, яка відповідно до таблиці № 1 списку № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 під № 770, відноситься до наркотичних засобів, обіг яких заборонено, у великих розмірах, які ОСОБА_10 зберігав за місцем проживання до 14 год 40 хв 22.10.2023 - до моменту виявлення працівниками поліції під час проведення обшуку.

При таких обставинах ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів та незаконного збагачення, обравши вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин як спосіб отримання стабільного незаконного прибутку шляхом проведення заборонених операцій у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин з можливістю швидко, незаконно збагатитись, а також усвідомлюючи можливість забезпечувати себе наркотичними засобами та маючи намір подальшого їх збуту мешканцям Берегівського району, зберігав за місцем свого проживання особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс масою 844,6854 г.

В подальшому ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, обравши вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин як спосіб отримання стабільного незаконного прибутку шляхом проведення заборонених операцій у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин з можливістю швидко, незаконно збагатитись, заздалегідь передбачаючи можливість подальшого їх збуту мешканцям Берегівського району, вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним обігом наркотичних засобів і психотропних речовин, при таких обставинах.

ОСОБА_10 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут наркотичних засобів, керуючись корисливим мотивом, 14.10.2023 о 17 год 05 хв, перебуваючи на АДРЕСА_1 , неподалік автозаправної станції «Укрнафта», умисно, незаконно, взяв із собою частину незаконно виготовленої ним наркотичної речовини рослинного походження, яку перевіз із собою автомобілем марки ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою збуту до цього місця і при проведенні контролю за вчиненням злочину у виді оперативної закупки, збув її особі із вигаданим іменем ОСОБА_11 . При цьому речовиною рослинного походження, яку ОСОБА_10 незаконно збув ОСОБА_11 , згідно висновку експерта від 16.10.2023 за № СЕ-19/107-23/10104-НЗПРАП, є канабіс, який відповідно до таблиці № 1 списку № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 за № 770, відноситься до наркотичних засобів, обіг яких заборонено, масою 22,2633 г, за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 1500 грн.

Крім того, ОСОБА_9 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, обравши вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин як спосіб отримання стабільного незаконного прибутку шляхом проведення заборонених операцій у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин з можливістю швидко, незаконно збагатитись, заздалегідь передбачаючи можливість подальшого їх збуту мешканцям Берегівського району, вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним обігом наркотичних засобів і психотропних речовин, при таких обставинах.

ОСОБА_10 продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут наркотичних засобів, керуючись корисливим мотивом, 22.10.2023 о 14 год 23 хв, перебуваючи на АДРЕСА_1 , неподалік автозаправної станції «Укрнафта», умисно, незаконно, повторно, взяв із собою частину незаконно виготовленої ним наркотичної речовини рослинного походження, яку перевіз із собою автомобілем марки ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою

-3-

збуту до цього місця і при проведенні контролю за вчиненням злочину у виді оперативної закупки збув її особі із вигаданим іменем ОСОБА_11 . При цьому речовиною рослинного походження, яку ОСОБА_10 незаконно збув ОСОБА_11 , згідно висновку експерта від 01.11.2023 за № СЕ-19/107-23/10394-НЗПРАП, є канабіс, який відповідно до таблиці № 1 списку № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 за № 770, відноситься до наркотичних засобів, обіг яких заборонено, масою 29,1781 г, за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 3000 грн.

В ухвалі суду зазначено, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки у формулюванні обвинувачення не вказано місце вчинення обвинуваченим дій на початку жовтня 2023 року щодо відділення листя та стебел рослин конопель, час зберігання обвинуваченим наркотичного засобу, виявленого 22.10.2023 при проведенні обшуку та відомості про те, звідки та в який час обвинувачений перевіз наркотичний засіб, який був предметом збуту 14.10.2023 та 22.10.2023.

Вапеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали та призначення нового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що ухвала суду від 25.01.2024 є незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Під час підготовчого засідання не було встановлено таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкоджали призначенню цього кримінального провадження до судового розгляду. Складений щодо ОСОБА_9 обвинувальний акт, у супереч наведеним в оскаржуваній ухвалі твердженням, відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а зазначені в ухвалі суду підстави для його повернення прокурору є необґрунтованими. Суддя під час підготовчого засідання вдався до оцінки та дослідження висунутого ОСОБА_9 обвинувачення, що суперечить вимогам КПК України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 також порушує питання про скасування ухвали суду від 25.01.2024 та призначення нового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції в тому ж складі суду. Свої вимоги мотивує тим, що ухвала суду від 25.01.2024 є незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що складений щодо ОСОБА_9 обвинувальний акт, у супереч наведеним в оскаржуваній ухвалі твердженням, відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а зазначені в ухвалі суду підстави для його повернення прокурору є необґрунтованими. Суддя під час підготовчого судового засідання фактично перейшов до розгляду кримінального провадження по суті, оскільки вдався до оцінки та дослідження висунутого ОСОБА_9 обвинувачення, що не передбачено на стадії підготовчого судового засідання.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора на підтримання апеляційної скарги прокурора та часткове підтримання апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 , дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягають до задоволення, а захисника-адвоката ОСОБА_7 до часткового задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

За приписами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кодексу.

-4-

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Статтею 291 КПК України передбачені вимоги, які ставляться до обвинувального акту.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема: анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), а також, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Тобто, після отримання обвинувального акту, суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 цього Кодексу, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Нормами ч. 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, підставою для повернення обвинувального акту стало те, що у формулюванні обвинувачення не вказано місце вчинення обвинуваченим дій на початку жовтня 2023 року щодо відділення листя та стебел рослин конопель, час зберігання обвинуваченим наркотичного засобу, виявленого 22.10.2023 при проведенні обшуку, та відомості про те, звідки та в який час обвинувачений перевіз наркотичний засіб, який був предметом збуту 14.10.2023 та 22.10.2023, що є істотним недоліком обвинувального акту та впливає на визначеність обвинувачення, є порушенням права на захист та права на справедливий суд.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції і вважає, що зі змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_9 вбачається, що такий містить фактичний виклад, обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, які прокурор вважає встановленими, де чітко і конкретно вказане

-5-

місце, час вчинення даного кримінального правопорушення, конкретні дії, які вчинив обвинувачений, а також інші обставини їх вчинення, при цьому конкретність викладення фактичних обставин у даному кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню, їх деталізація, викладена у даному обвинувальному акті, достатньо зрозуміла для ефективної реалізації права на захист і фабула обвинувачення в даному випадку є фактичною моделлю вчинення кримінального правопорушення.

Зміст формулювання обвинувачення як складової частини обвинувального акта підлягатиме доведенню під час судового розгляду, і у випадку, передбаченому ст. 338 КПК України може бути змінений прокурором. Натомість, повертаючи обвинувальний акт прокурору співставляючи формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України на стадії підготовчого засідання. Тобто, суд фактично надав оцінку доведеності обвинувачення, сформульованому в обвинувальному акті прокурором, що має досліджуватись і встановлюватись судом під час безпосередньо здійснення судового провадження, а не на стадії підготовчого засідання.

Обставини які, відповідно до частини першої статті 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченої у його вчиненні викладено чітко і конкретно.

Слід зауважити, що в постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 № 5-238кс16 чітко визначено, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Посилання суду першої інстанції на те, що відсутність у формулюванні обвинувачення місця вчинення обвинуваченим дій на початку жовтня 2023 щодо відділення листя та стебел рослин конопель, не зазначення часу зберігання обвинуваченим наркотичного засобу, виявленого 22.10.2023 при проведенні обшуку та відомостей про те, звідки та в який час обвинувачений перевіз наркотичний засіб, який був предметом подальшого збуту, як на підставу для повернення прокурору обвинувального акту, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки ця обставина не є підставою для повернення обвинувального акту з огляду на вимоги п. 3 ч. 3 ст. 314 та п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що питання доведеності кримінального правопорушення, правильності його кваліфікації, в тому числі щодо його об`єктивної та суб`єктивної сторони, суд має вирішувати під час розгляду справи по суті та постановлення вироку в нарадчій кімнаті. За змістом кримінального процесуального закону під час підготовчого засідання суд не дає оцінки фактичним обставинам, доказам та правовій кваліфікації кримінального правопорушення, визначеного обвинувальним актом, оскільки ці питання вирішуються на стадії судового розгляду та оформляються відповідним судовим рішенням.

Колегія суддів наголошує на тому, що зі змісту п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України вбачається, що суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду. Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

-6-

Під час апеляційного розгляду судом не встановлено таких недоліків, які б перешкоджали суду призначити обвинувальний акт до судового розгляду

Зазначені судом першої інстанції недоліки не є перешкодою для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, оскільки питання щодо доведеності вини і правової кваліфікації дій обвинуваченого, належності чи допустимості доказів з`ясовуються судом і розглядаються при розгляді кримінального провадження по суті.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, вийшовши за межі своїх повноважень на стадії підготовчого засідання, надав фактичну оцінку доведеності обвинувачення, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства, не є підставою для повернення обвинувального акту в розумінні положень ст. 314 КПК України, а сам процесуальний документ відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 307 КК України, складений за результатами досудового розслідування, відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Колегія суддів також констатує, що кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора. Зазначене повністю узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03.07.2019 (справа № 273/1053/17).

Таким чином, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд вийшов за межі, передбачені ст. 314 КПК України в частині питань, які відносять до компетенції суду під час проведення підготовчого засідання, розпочавши вирішувати питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, що можливо лише під час судового розгляду, під час якого відповідно до ст. 337 КПК України суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Зміст формулювання обвинувачення як складової частини обвинувального акта підлягатиме доведенню під час судового розгляду і у випадку, передбаченому ст. 338 КПК України може бути змінений. Натомість, повертаючи обвинувальний акт прокурору співставляючи формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України на стадії підготовчого засідання. Тобто, суд фактично надав оцінку доведеності обвинувачення, сформульованого в обвинувальному акті прокурором, що має досліджуватись і встановлюватись судом під час безпосередньо здійснення судового провадження, а не на стадії підготовчого засідання.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому суд першої інстанції прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокурору у зазначеному кримінальному провадженні помилково, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, без повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, що, як наслідок призвело до безпідставного затягування розгляду кримінального провадження та потягло порушення принципу дотримання розумних строків.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

-7-

Пункт 3 частини 1 статті 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, за необхідне застосувати положення ст. 7, 9 КПК України

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Колегія суддів вважає, що обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам КПК України, тому апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а захисника-адвоката частковому задовленню.

З врахуванням наведеного, ухвала суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_9 - скасуванню з призначенням нового розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання в іншому складі.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково, а апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25.01.2024, якою обвинувальний акт, щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, повернуто прокурору внаслідок його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, - скасувати і призначити новий розгляд цього обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді