Справа № 643/5816/24
Провадження № 1-кс/643/685/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001283 від 03.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Харківського районного управління поліції №2 ГУ Національної поліції в Харківській області проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню №0001283 від 03.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

До Харківського РУП № 2 надійшли відомості щодо особи, яка приймає пропозиції від осіб, які не бажають проходити службу у ЗСУ, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, щодо непридатності до проходження служби у ЗСУ, а саме працівників: РТЦК та ВЛК.

В ході допиту потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили, що вони є військовослужбовцями ЗСУ, та коли перебували на блок-посту та несли там службу, до них під`їхав раніше незнайомий чоловік, показав посвідчення військового на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сказав, що він обіймає посаду заступника начальника військового шпиталю, та в ході бесіди, так як у потерпілих були поранення та контузії, ОСОБА_3 запропонував свою допомогу у «вирішенні питання» для отримання позитивного результату з боку представників військово-лікарняної комісії, а саме висновку про непридатність до військової служби, для того щоб не служити в ЗСУ ї, через нього та шпиталь, обмінялись телефонами та ОСОБА_3 поїхав. На запитання потерпілих, як ОСОБА_3 може вирішити дане питання, останній повідомив, що знайомий з лікарями та через особисті відносини вирішить дане питання. Також ОСОБА_3 повідомив, що вартість його послуг буде коштувати 40 000 гривень за 1 особу, залишив свої контакти НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , та номер своєї картки НОМЕР_3 . Через деякий час, потерпілі вирішили скористатися його послугами та перерахували зі своїх карток гроші на вищевказану карту ОСОБА_3 , після чого останній перестав виходити на зв`язок та брати слухавку.

В ході досудового розслідування було встановлено, що до даного злочину може бути причетний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який приймає пропозиції від осіб, які не бажають проходити службу у ЗСУ, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, щодо непридатності до проходження служби у ЗСУ, а саме працівників: РТЦК та ВЛК.

03.06.2024 на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого в період часу з 06 години 43 хвилин до 10 годин 01 хвилин, було виявлено та вилучено наступне: ключі від ТЗ «Лексус»; свідоцтво про реєстрації ТЗ «Лексус»; банківська картка ПУМБ № НОМЕР_4 ; посвідчення інваліда війни на ім`я ОСОБА_3 ; посвідчення ветерана військової служби на ім`я ОСОБА_3 ; довідки МСЕК на ім`я ОСОБА_3 2 шт.; ноутбук «Асус R540S»; грошові кошти - 1710 доларів США, 100 доларів у кількості 16 штук: LL 73154424 A; PB 45462404 L; PB 45462423 L; LF 92055584 С; PL 23197336 С; PE 04587945 С; LS 94832518 A; LS 94832602 H; PL 00460970 A; LF 30014129 F; PB 28388391 F; PE 21911994 C; PE 21911982 C; LE 30014128 F; LG 77163470 C; MB 61902896 K; 20 доларів у кількості 5 штук: IL 30474309 B; SG 72364107 A; IB 55254622 E; EB 61153765 E; EF 20586129 E; 10 доларів у кількості 1 штук: DL 55947125 A; грошові кошти - 1360 ЄВРО, 100 євро у кількості 7 штук: SE ; SE ; SD ; SE ; SE ; SE ; SE ; 50 євро у кількості 7 штук: S 4; UD ; UC ; UB ; SC ; Z 8; LO ; 20 євро у кількості 10 штук: SB ; UB ; UD ; RP ; ST ; FM ; FM ; RA ; UC ; UE ; 10 євро у кількості 11 штук: X 4; VA ; WB ; UC ; WB ; SF ; WR ; RA ; WB ; VB ; WA ; грошові кошти 51250 тисяч гривень; карта ОщадБанку № НОМЕР_5 ; карта ОщадБанку № НОМЕР_6 ; карта ОщадБанку № НОМЕР_7 ; військовий квиток на ім`я ОСОБА_3 ; копії документів на ім`я ОСОБА_10 ; копії документів на ім`я ОСОБА_11 ; Копії документів на ім`я ОСОБА_12 ; конверт Нової пошти відправник ОСОБА_13 , з фото в середині; конверт Нової пошти відправник ОСОБА_14 , з фото в середині; МТ «Самсунг»; МТ «Нокіа»; МТ «Айфон»; МТ «Ксіомі»; МТ «ZTE»; МТ «Самсунг», імей: НОМЕР_8 ; МТ «Самсунг», імей: НОМЕР_9 .

Зазначені в клопотанні речі і документи, а саме: ключі від ТЗ «Лексус», свідоцтво про реєстрації ТЗ «Лексус», належать дружині ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , МТ «Самсунг» імей: НОМЕР_9 , зі слів ОСОБА_4 належить дружині ОСОБА_3 тобто ОСОБА_4

Посвідчення інваліда війни на ім`я ОСОБА_3 , посвідчення ветерана військової служби на ім`я ОСОБА_3 , довідки МСЕК на ім`я ОСОБА_3 2 шт., МТ «Самсунг», імей: НОМЕР_8 , ноутбук «Асус R540S», військовий квиток на ім`я ОСОБА_3 належать ОСОБА_3 - мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому посилаючись на те, що вилучене майно буде використовуватись у якості речових доказів і з метою збереження речових доказів, позбавлення можливості їх знищення або переховування, а також з метою відшкодування завданої потерпілому матеріальної шкоди, просив накласти арешт на майно.

До початку судового розгляду прокурор подав заяву, з проханням розглядати клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник власників майна адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання про арешт майна заперечував, вказав, що взагалі не зрозуміло чому дану справу розслідує ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, тоді як події відбувалися у с. Козача Лопань. Станом на 06.06.2024 жодній особі не пред`явлена підозра в межах даного кримінального провадження. Зазначив, що критично ставиться до показів потерпілих а свідків у кримінальному провадженні. Що стосується арешту ключів від автомобіля Лексус та техпаспорту, зазначив, що автомобіль Лексус був придбаний ОСОБА_4 задовго до цих подій, цілком легально, оскільки остання на той час обіймала посаду державного службовця та декларувала придбання вказаного автомобілю. Також, цей автомобіль не є знаряддям злочину. Що стосується банківських карток, вказав, що частина вилучених карток є іменними, та на них містяться прізвище ОСОБА_15 , незважаючи на це, у клопотання прокурора інформація по карткам знеособлена. Не зрозумілим є той факт, що вилучені були усі банківські картки, в тому числі, і ОСОБА_4 , не зважаючи на те, що потерпіли вказували номери розрахункових рахунків, на які вони перераховували грошові кошти. Лишається питанням навіщо були вилучені особисті документи ОСОБА_3 , оскільки у країні діє військовий стан і ці документи повинні бути у особи. ОСОБА_3 проходив службу та за висновком ВЛК був списаний. У військовому квитку вказано військове звання ОСОБА_3 звання старший сержант, стрілець, це оригінал документу без жодних ознак підробки. Крім того, ОСОБА_3 , має захворювання на цукровий діабет, є інсулінозалежним, дані посвідчення дають йому право на отримання інсуліну. Також, в ході обшуку була вилучена уся готівка: в національній валюті 51 250, 00 грн, з яких близько 12 000, 00 грн пенсія ОСОБА_3 , а 34 450, 00 грн власні кошти ОСОБА_4 , які вона збирала на лікування свекрухи, яка хворіє на онкологічне захворювання; 1500 доларів США власні кошти ОСОБА_4 , які вона отримала грошовим переказом із-за кордону та 210 доларів США її особисті кошти; 1360 Євро особисті кошти ОСОБА_4 , які вона збирає на операцію своїй свекрусі. Гроші, які знайшли в квартирі у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є колосальними статками. Доступ до ноутбуку ОСОБА_3 надавав добровільно, якщо у слідства буде необхідність провести експертизи, вони можуть зняти інформацію з ноутбука та провести експертизу. Мобільний телефон Самсунг № належить ОСОБА_3 і необхідний йому для отримання електронний рецептів на інсулін. Мобільний телефон Самсунг № належить ОСОБА_4 . Решта телефонів, зазначених у клопотанні, також належать ОСОБА_4 , але вони без карток мобільного зв`язку. Вилучення засобів зв`язку та коштів буде надмірним тягарем для особи, у власності якої перебуває вказане майно, а також втручанням державного органу у право на мирне володіння майном. Також зазначив, що не погоджується з кваліфікацією, оскільки спершу дані до ЄРДР були внесені за ст.190 КК України, а потім перекваліфіковано на ч.2 ст.369 КК України. Не було проведено НСРД, не помічені купюри.

Власник майна ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав позицію свого представника.

Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала позицію свого представника та вказала, що вона добровільно видала кошти.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вислухавши доводи учасників, вважає його таким, що підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчий суддя вважає, що строки для звернення з клопотанням про арешт майна прокурор не порушив.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

В свою чергу викладені доводи також знайшли своє підтвердження в рішеннях Європейського Суду з прав людини (далі, ЄСПЛ), в тому числі в рішеннях «Бакланов проти Росії» (від 09 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (від 24 березня 2005 року), де ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що: «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Аналізуючи вищевикладене, доводи учасників розгляду клопотання, досліджені матеріали клопотання, слідчим суддею не встановлено обставин, які б слугували підставою для визнання незаконними проведеного обшуку та вилучення майна під час його проведення. Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання здійснення досудового розслідування, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Так, стороною обвинувачення не доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно, а саме: посвідчення інваліда війни на ім`я ОСОБА_3 ; посвідчення ветерана військової служби на ім`я ОСОБА_3 ; довідки МСЕК на ім`я ОСОБА_3 2 шт.; військовий квиток на ім`я ОСОБА_3 ; ключі від ТЗ «Лексус»; свідоцтво про реєстрації ТЗ «Лексус», має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу сторони обвинувачення, що перелік майна, на яке необхідно накласти арешт, не містить самого автомобілю «Лексус», що ставить також під сумнів доцільність накладення арешту на ключі від цього транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію вказаного ТЗ тощо.

Також, у судовому засіданні стороною захисту доведено, що грошові кошти у розмірі 1500 доларів США належать ОСОБА_4 , тому суд приходить до висновку про недоведеність стороною обвинувачення можливості використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні.

При цьому, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту майна: банківської картки ПУМБ № НОМЕР_4 ; ноутбуку «Асус R540S»; грошових коштів - 210 доларів США, 100 доларів у кількості 2 штук: LL 73154424 A; PB 45462404 L; 10 доларів у кількості 1 штук: DL 55947125 A; грошових коштів - 1360 ЄВРО, 100 євро у кількості 7 штук: SE ; SE ; SD ; SE ; SE ; SE ; SE ; 50 євро у кількості 7 штук: S 4; UD ; UC ; UB ; SC ; Z 8; LO ; 20 євро у кількості 10 штук: SB ; UB ; UD ; RP ; ST ; FM ; FM ; RA ; UC ; UE ; 10 євро у кількості 11 штук: X 4; VA ; WB ; UC ; WB ; SF ; WR ; RA ; WB ; VB ; WA ; грошових коштів 51250 тисяч гривень; карти ОщадБанку № НОМЕР_5 ; карти ОщадБанку № НОМЕР_6 ; карти ОщадБанку № НОМЕР_7 ; копії документів на ім`я ОСОБА_10 ; копії документів на ім`я ОСОБА_11 ; копії документів на ім`я ОСОБА_12 ; конверт Нової пошти відправник ОСОБА_13 , з фото в середині; конверт Нової пошти відправник ОСОБА_14 , з фото в середині; МТ «Самсунг»; МТ «Нокіа»; МТ «Айфон»; МТ «Ксіомі»; МТ «ZTE»; МТ «Самсунг», імей: НОМЕР_8 ; МТ «Самсунг», імей: НОМЕР_9 , а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя не приймає до уваги доводи представника власника майна про те, що грошові кошти у національній валюті України є особистими коштами ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , оскільки доказів цього, суду надано не було.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково та накласти арешт на майно:

- банківську картку ПУМБ № НОМЕР_4 ;

- ноутбук «Асус R540S»;

- грошові кошти - 210 доларів США, 100 доларів у кількості 2 штук: LL 73154424 A; PB 45462404 L; 10 доларів у кількості 1 штук: DL 55947125 A;

- грошові кошти - 1360 ЄВРО, 100 євро у кількості 7 штук: SE ; SE ; SD ; SE ; SE ; SE ; SE ; 50 євро у кількості 7 штук: S 4; UD ; UC ; UB ; SC ; Z 8; LO ; 20 євро у кількості 10 штук: SB ; UB ; UD ; RP ; ST ; FM ; FM ; RA ; UC ; UE ; 10 євро у кількості 11 штук: X 4; VA ; WB ; UC ; WB ; SF ; WR ; RA ; WB ; VB ; WA ;

- грошові кошти 51250 тисяч гривень;

- карту ОщадБанку № НОМЕР_5 ;

- карту ОщадБанку № НОМЕР_6 ;

- карту ОщадБанку № НОМЕР_7 ;

- копії документів на ім`я ОСОБА_10 ;

- копії документів на ім`я ОСОБА_11 ;

- копії документів на ім`я ОСОБА_12 ;

- конверт Нової пошти відправник ОСОБА_13 , з фото в середині;

- конверт Нової пошти відправник ОСОБА_14 , з фото в середині;

- МТ «Самсунг»;

- МТ «Нокіа»;

- МТ «Айфон»;

- МТ «Ксіомі»;

- МТ «ZTE»;

- МТ «Самсунг», імей: НОМЕР_8 ;

- МТ «Самсунг», імей: НОМЕР_9 , які були виявлені та вилучені 03.06.2024 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Вирішення питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна та осіб, відповідальних за його зберігання, покласти на орган досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити прокурору.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1