САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/769/24
Провадження № 1-кп/726/86/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001117 від 11.03.2024 щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стрілецький Кут, Кіцманського району, Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, не одруженого, з середньою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, який на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення перебував на посаді стрільця-санітара мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону управління військової частини НОМЕР_1 , солдат, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 10.03.2024 в період часу з 17:40 год. по 18:15 год., перебуваючи в ТОВ «Епіцентр К» за адресою м. Чернівці, вул. Хотинська, 10-А, в умовах воєнного стану, який був введений із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» строком на 30 діб та продовжений до цього часу, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету незаконного збагачення, переконавшись у відсутності уваги з боку сторонніх осіб шляхом вільного доступу, з прилавку магазину викрав товар, а саме: ліхтарик марки «Libox», модель «LB0108», вартістю 670 гривень 01 копійка; клей для взуття марки «Pattex», обємом 50 мл., вартістю 76 гривень 33 копійки; ніж універсальний марки «Harby», модель «0510-291800, 18 мм., з 7 лезами, вартістю 302 гривні 33 копійки; набір викруток точної механіки марки «Stanley Watchmaker», (1-66-039), вартістю 229 гривень; набір свердел по плитці марки «Compass», 6-8 мм. (6,8,10), вартістю 245 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення пішов, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди ТОВ «Епіцентр К» на загальну суму 1522 гривні 67 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому суті обвинувачення свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст. 185 КК України - визнав повністю. Пояснив, що всі обставини, викладені прокурором у пред`явленому обвинуваченні, що знайшли своє відображення в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Так, дійсно викрав вказане у обвинувальному акті, при обставинах зазначених в обвинуваченні. Шкодує про вчинене. Просив суворо не карати.

Прокурор у судовому засіданні, у зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини, запропонував порядок дослідження, передбачений ч.3 ст. 349 КПК України. Просив допитати обвинуваченого та дослідити матеріали кримінального провадження, що стосуються речових доказів, процесуальних витрат та даних, які характеризують особу обвинуваченого. Щодо міри покарання, просив суд призначити обвинуваченому покарання за ч.4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Вирішити питання речових доказів та процесуальних витрат, які стягнути із обвинуваченого.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_3 правильно зрозумів зміст пред`явленого йому обвинувачення, а в учасників процесу та суду відсутні сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого, документів, що стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Покази обвинуваченого, надані у судовому засіданні, послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння останнім змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які він надав суду вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із положеннями ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, доведена повністю, а останній вчинив вказане кримінальне правопорушення за обставин наведених у вироку.

З огляду на наведене, виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 , кваліфіковано вірно за ч. 4 ст. 185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, що відповідно до положень ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів; дані про особу винного.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він не перебуває на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога.

Обставинами, згідно ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує визнання вини, щире каяття, відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, визначених ст. 67 КК України, прокурором в обвинувальному акті не заявлено та судом не встановлено.

Таким чином, виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

На підставі вище викладеного, суд при призначенні виду та міри покарання враховує, характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, те що злочин відноситься до категорії тяжкого, обставини, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , те що він раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, з врахуванням пом`якшуючих вину обставин, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди, завданої злочином, з урахуванням особи винного, суд вважає призначити покарання у відповідності до встановленої у санкції ст. 185 ч.4 КК України у виді позбавлення волі, із застосування ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки на переконання суду саме такий вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення його та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, таке покарання у виді у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, із застосуванням ст. 75 КК України буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме його особі і буде достатнім для досягнення передбачених ст. 50 КК України цілей.

Враховуючи обраний судом вид покарання, також враховуючи ризики відповідно до вимог ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Наявні судові витрати по справі відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню в дохід держави з обвинуваченого.

На підставі вищенаведеного та керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 100, 124, 337, 348, 369-371, 373-374, 376, 392-395, ч.15 ст. 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 76 Кримінального кодексу України, нагляд за ОСОБА_3 , як військовослужбовцем звільненим від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира військової частини за місцем служби засудженого.

У разі звільнення з військової служби ОСОБА_3 , контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації, та на підставі п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 , змінити з тримання під вартою на домашній арешт з 22.00 год. по 06.00 год. до вступу вироку в законну силу та передати його для виконання в цій частині до відділення поліції Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області (м.Чернівці, вул. Руська) за місцем проживання обвинуваченого, а саме: АДРЕСА_2 .

Звільнити, ОСОБА_3 , з під варти, з зали суду негайно.

Речові докази, а саме: ДВД диски залишити в матеріалах кримінального провадження; «Libox», модель «LB0108»; клей для взуття марки «Pattex», обємом 50 мл.; ніж універсальний марки «Harby», модель «0510-291800, 18 мм., з 7 лезами; набір викруток точної механіки марки «Stanley Watchmaker»; набір сверл по плитці марки «Compass», 6-8 мм. (6,8,10)- повернути за належністю представнику ТОВ «ЕпіцентрК».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави понесені судові витрати на проведення судових експертиз у розмірі 8 708, 72 (вісім тисяч сімсот вісім) грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Садгірський районний суд м. Чернівці.

Головуючий суддяОСОБА_1