Справа № 694/444/24
провадження № 1-кс/694/151/24
УХВАЛА

про арешт майна

27.02.2024 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеним до ЄРДР за № 0000203 від 19.02.2024,-

в с т а н о в и в:

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді (поштове відправлення від 20.02.2024) з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на вилучені під час обшуку 19.02.2024-20.20.2024: мобільний телефон марки «Iphone», який поміщено до сейф-пакту WAR0024553, мобільний телефон марки «Redmi», який поміщено до сейф-пакту WAR0024558, що на праві приватної власності належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , на час досудового розслідування.

Визначити місцем зберігання вказаного майна - камеру зберігання речових доказів Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області, за адресою: вулиця Благовісна, 50, м. Звенигородка Черкаської області.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що у провадженні СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 000203 від 19.02.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345, ч. 4 ст. 296 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 19.02.2024 до чергової частини Звенигородського РВП надійшло повідомлення про те, що невідома особа погрожує предметом ззовні схожим на зброю, гранату, працівникам СРПП Звенигородського РВП, під час виконання ними службових обов`язків.

За вказаним фактом слідчим було внесено відомості до ЄРДР за № 000203 від 19.02.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345, ч. 4 ст. 296 КК України.

Встановлено, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець с. Вільхівчик Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , який може зберігати за місцем проживання зброю.

Враховуючи вищевикладене, з метою збереження речових доказів та запобігання вчинення суспільно небезпечного діяння, пов`язаного з використанням зброї, а також з метою припинення злочину, що полягає у зберіганні зброї, слідчим у період часу з 22 год. 28 хв. 19.02.2024 по 00 год. 30 хв. 20.02.2024, проведено невідкладний обшук за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні житлового будинку, господарських спорудах та подвір`ї, в ході якого було оглянуто та вилучено: - предмет ззовні схожий на гранату, який поміщено до сейф-пакету №DSC 2034271;- предмет ззовні схожий на грану із запалом, який поміщено до сейф-пакету №DSC 2034273;- предмет ззовні схожий на запал до гранати, який поміщено до сейф-пакету №DSC 2034274;- дві частини ПЕТ пляшки, які поміщено до сейф-пакету SUD 3085453;- рослини ззовні схожі на рослини коноплі, які опечатано паперовою биркою;- подрібнену суху речовину зеленого кольору зовні схожу на канабіс, яку поміщено до сейф-пакету WAR 1356927;- мобільний телефон марки «Iphone», який поміщено до сейф-пакту WAR0024553;- мобільний телефон марки «Redmi», який поміщено до сейф-пакту WAR0024558.

Під час досудового розслідування встановлено, що мобільний телефон марки «Iphone», який поміщено до сейф-пакету WAR0024553 та мобільний телефон марки «Redmi», який поміщено до сейф-пакету WAR0024558 на праві приватної власності належить особі, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаних суспільно небезпечних діянь - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою:

АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, будинок який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_6 .

Так, під час досудового розслідування слідству необхідно встановити обставини вчинення кримінального правопорушення, що викликає необхідність проведення відповідних судових експертиз та ряду слідчих (процесуальних) дій, серед яких огляд предметів, методика проведення яких передбачає надання експертам та слідчому для дослідження відповідних об`єктів, у данному випадку мобільного телефону марки «Iphone», який поміщено до сейф-пакету WAR0024553 та мобільного телефону марки «Redmi», який поміщено до сейф-пакту WAR0024558.

З цих причин слідству є вкрай важливим, з метою забезпечення кримінального провадження, запобігти можливостям приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження цих речових доказів, що можливо досягти лише шляхом позбавлення власників чи інших зацікавлених осіб права на їх відчуження, розпорядження чи користування ними. При цьому слідство вважає, що повернення речових доказів власникам жодним чином не гарантує можливості запобігання указаним вище ризикам, адже такі ризики можуть бути вчинені як самими власниками, так і третіми, в тому числі зацікавленими, особами з будь-якою метою (перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, умисного пошкодження чи таємного викрадення майна і т.п.).

20.02.2024, винесено постанову про визнання мобільного телефону марки «Iphone», який поміщено до сейф-пакету WAR0024553 та мобільного телефону марки «Redmi», який поміщено до сейф-пакету WAR0024558, речовими доказами у кримінальному провадженні №0000203 та приєднано їх в цій якості до матеріалів даного провадження у відповідності до положень ст.ст. 98, 100 та 110 КПК України.

Враховуючи, що вилучені 20.02.2024 під час обшуку мобільний телефон марки «Iphone», який поміщено до сейф-пакту WAR0024553 та мобільний телефон марки «Redmi», який поміщено до сейф-пакту WAR0024558, є речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та важливу інформацію та під час досудового розслідування необхідно провести судові експертизи та слідчі (процесуальні) дії із залученням речових доказів у стані, які вони мали на момент обшуку, тобто 19.02.2024-20.02.2024, а також слідчі дії, в яких може виникнути необхідність в ході досудового розслідування, а тому з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів згідно ст. 170 КПК України на них повинен бути накладений арешт.

Слідчий СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити.

Начальник Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

ОСОБА_5 викликався в судове засідання, проте до суду не зявився.

За наведених обставин, слідчий суддя вирішив за можливе розглядати дане клопотання без участі сторін.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України підставою для тимчасового вилучення майна стало те, що усі перераховані вище речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та постановою слідчого визнані речовим доказом та приєднані до кримінального провадження.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що СВ Звенигородського РВП ГУНП у Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000203 від 19.02.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 4 ст. 296 КК України.

У період часу з 22 год. 28 хв.19.02.2024 по 00 год. 30 хв. 20.02.2024 року, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 233 КПК України, в ході проведення обшуку, до постановлення ухвали слідчого судді, слідчим було проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено, зокрема:- мобільний телефон марки «Iphone», який поміщено до сейф-пакту WAR0024553;- мобільний телефон марки «Redmi», який поміщено до сейф-пакту WAR0024558, що підтверджується протоколом обшуку.

Вилучене майно постановою слідчого визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Під час розгляду клопотання судом слідчим доведено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт має значення речових доказів у кримінальному провадженні, може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі шляхом проведення експертиз, без яких неможливо довести чи спростувати вину особи та зафіксувати інші докази у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого знищення або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до знищення майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотанняслідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеним до ЄРДР за № 0000203 від 19.02.2024 задовольнити.

Накласти арешт на вилучені під час обшуку, проведеного у період часу з 22 год. 28 хв. 19.02.2024 по 00 год. 30 хв. 20.02.2024 за адресою: АДРЕСА_1 : - мобільний телефон марки «Iphone», який поміщено до сейф-пакту WAR0024553; - мобільний телефон марки «Redmi», який поміщено до сейф-пакту WAR0024558, належні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином цим майном, використовувати його, та вчиняти будь-яких дії по відчуженню і зміні власників цього майна на час досудового розслідування.

Визначити місцем зберігання вилученого майна кімнату зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, за адресою: вул. Благовісна, 50 м.Звенигородка Черкаської області.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1