ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження №0000116, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 липня 2024 року, якою продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 29 серпня 2024 року включно, без визначення розміру застави,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження №0000116 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Від прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_9 до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави, оскільки ризики, визначені ст.177 КПК України, не зменшились, а строк дії попередньої ухвали закінчується 06.07.2024 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.07.2024 року задоволено клопотання прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 29.08.2024 року включно, без визначення розміру застави.

Відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України суд не визначив ОСОБА_7 розмір застави.

Своє рішення суддя мотивував тим, що зважаючи, що наявні ризики, визначені ст.177 КПК України, які продовжують існувати та на даний час не зменшились, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину у сфері обігу психотропних речовин, санкція частини статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, кримінальне провадження по-суті не розглянуто, у зв`язку з чим обвинувачений, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, строк дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 06.07.2024 року, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України, на думку суду, не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Тому, згідно з ч.3 ст.315 КПК України, суд вважав доцільним, з врахуванням положень ст.ст.176, 177, 178, 183 КПК України, продовжити відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 29.08.2024 року включно, без визначення розміру застави, зважаючи на положення п.5 ч.4 ст.183 КПК України, відповідно до яких суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу в якій вважає її необгрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вважає, що на даний час ризики, які передбачені ст.177 КПК України, перестали існувати та відсутня необхідність у продовженні строку виключного запобіжного заходу тримання під вартою, а обраний запобіжний захід повинен бути змінений на більш мякий, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою змінити ОСОБА_7 обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги; думку обвинуваченого та його захисника, які просили застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту; прокурора, який заперечив доводи апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого та тяжкості інкримінованого йому діяння, віку та стану його здоров`я, відсутності жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

За таких обставин, суд обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали і постановлення нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів обвинуваченого, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422-1 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргузахисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 липня 2024 року, якою продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 29 серпня 2024 року включно, без визначення розміру застави, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий

Судді