Справа № 606/1531/23
УХВАЛА

іменем України

22 травня 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Теребовля подання начальника Тернопільського районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання стосовно засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1

ВСТАНОВИВ:

Вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 09 листопада 2023 року, який набрав законної сили 12.12.2023, ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Згідно з ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.

26.04.2024 начальник Тернопільського районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням про передачу матеріалу до суду щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

В обґрунтування свого подання посилається на те,що засуджений під час перебування на обліку 16.01.2024 не з`явився до органу пробації, оскільки хворів, про що повідомив в телефонному режимі. 02.04.2024,16.04.2024 ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію до органу пробації. Поважності причин неявки не пояснив.

Прокурор та начальник РС № 5 в судове засідання не з`явилися.

Засуджений ОСОБА_4 через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив не скасовувати іспитового строку, оскільки не приїхав двічі на реєстрацію до органу пробації, бо не було коштів, зобов`язувався не допускати порушення обов`язків.

Суд, вивчивши матеріали подання приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу ( ч. 3 ст. 164 КВК України).

Дослідивши матеріали особової справи, суд встанови, що ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності не притягався, задовільно характеризується по місцю проживання, не з`явився у встановлені дні для реєстрації лише двічі, в подальшому з`являвся, пояснював причини неявки.

З огляду на те, що наявні матеріали в достатній мірі не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і це є необхідною та достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, прямого умислу в діях засудженого ОСОБА_4 щодо порушення покладених судом обов`язків суд не вбачає, а тому підстав для задоволення подання немає.

Відтак, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 395, 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, суд

ПОСТАНОВИВ::

Відмовити у задоволенні подання начальника Тернопільського районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання стосовно засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 22.05.2024.

Суддя ОСОБА_1