ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1038/24 Справа № 205/1311/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2023 року, якою залишено без розгляду заяву адвоката ОСОБА_9 про відшкодування судових витрат, понесених на правову допомогу потерпілій ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0000544,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою клопотання про стягнення процесуальних витрат, а саме витрат на правову допомогу, - задовольнити та стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 процесуальні витрати на правову допомогу в сумі 24 600 грн.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, залишаючи без розгляду клопотання про стягнення процесуальних витрат на правову допомогу у цьому кримінальному провадженні, помилково застосував ч.5 ст.128 КПК України та помилково дійшов висновку, що при вирішенні процесуальних витрат не може бути застосована ч.5 ст.534 КПК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2023 року залишено без розгляду заяву адвоката ОСОБА_9 про відшкодування судових витрат, понесених на правову допомогу потерпілій ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0000544.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що керуючись ч. 5 ст. 128 КПК України, відповідно до якої цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими ЦПК України, враховуючи те, що представником потерпілого в порушення вимог ст. 141 ЦПК України не було надано суду доказів на підтвердження понесених потерпілим витрат на правову допомогу ні під час подання цивільного позову в рамках кримінального провадження, ні до закінчення судових дебатів при розгляді кримінального провадження, не подано клопотання під час судових дебатів про надання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення вироку, суд вважає за необхідне залишити заяву без розгляду, оскільки такі докази подано з пропуском строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника потерпілої, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно із вимогами ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно із нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що судом при розгляді заяви адвоката ОСОБА_9 допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону з таких підстав.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 року (справа № 598/1781/17) КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Вирішення питання про розподіл процесуальних витрат полягає у висновку суду про стягнення або відмову у стягненні певної грошової суми, яка є процесуальними витратами у розумінні КПК. Залишення клопотання учасника провадження про розподіл процесуальних витрат без розгляду не є вирішенням судом питання про розподіл процесуальних витрат. Це питання може вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 534 КПК суд, який виніс рішення без вирішення питання про розподіл процесуальних витрат.

З ухвали, що оскаржується, вбачається, що судом залишено без розгляду заяву адвоката про відшкодування судових витрат, понесених на правову допомогу потерпілій, що не узгоджується з вказаним правовим висновком Верховного Суду, хоча суд на нього посилається у своєму рішенні, та свідчить про істотне порушення вимог КПК України, оскільки заява адвоката ОСОБА_9 фактично не була розглянута відповідно до вимог КПК України.

Також з матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення за заявою адвоката про відшкодування судових витрат, понесених на правову допомогу потерпілій ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0000544, керувався вимогами ст.534, 537 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор.

Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються, в тому числі, цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

З матеріалів провадження вбачається, що судом учасники кримінального провадження не викликалися до суду першої інстанції для розгляду 28.12.2023 року заяви адвоката ОСОБА_9 , окрім того, сам ОСОБА_9 та потерпіла ОСОБА_8 , в інтересах якої було подано заяву, не були повідомлені судом про дату та час розгляду цієї заяви, оскільки будь-які судові виклики та повідомлення матеріали провадження не містять, що свідчить про порушення судом вимог, передбачених ч.5 ст.539 КПК України, та про наявність перешкод для проведення судового розгляду вказаної заяви.

Не повідомлення учасників кримінального провадження про місце та час розгляду заяви та проведення судового засідання за їх відсутності, крім випадків, коли їх участь не є обов`язковою, відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.412, ст.415 КПК України є безумною підставою скасування судового рішення у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування ухвали суду та часткового задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2023 року - задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2023 року- скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4