01 липня 2024 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
процесуального прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
19.06.2024 до суду надійшло клопотання прокурора про арешт майна, мотивуючи свої вимоги тим, що у провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 Кримінального кодексу України (далі КК України). Санкцією даної норми передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у власності ОСОБА_5 перебуває нерухоме майно, а саме земельні ділянки, нежитлові будівлі, квартири. Оскільки існує вірогідність відчуження вказаного нерухомого майна, прокурор просив на підставі ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) накласти арешт шляхом накладення заборони відчуження та розпорядження на майно, що належить ОСОБА_5 , а саме на:
- нежитлові будівлі (котельня літ. Б, склад літ. В, вбиральня літ. Г) за адресою: АДРЕСА_1 ;
- житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 65,76 м2;
- житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 55,7 м2, житловою площею 40,8 м2;
- житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , житловою площею 80,5 м2, загальною площею 131,8 м2.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Обвинувачений (власник майна), щодо якого здійснюється спеціальне судове провадження, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті суду та у газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 25.06.2024. Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України, з моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.
Захисник (представник власника майна) в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечував. Просив в задоволенні клопотання відмовити.
Заслухавши прокурора, захисника, дослідивши матеріали клопотання, якими прокурор обґрунтовує його доводи, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
Згідно зі ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження в тому числі є арешт майна.
За нормами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Як передбачено п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
В даному випадку метою застосування арешту майна є необхідність його збереження та запобігання його відчуженню, оскільки санкція інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, встановлює такий вид додаткового покарання як конфіскація майна.
Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 370965141 від 22.03.2024 підтверджується, що обвинуваченому ОСОБА_5 на праві власності належать вищезазначені земельні ділянки, нежитлові будівлі та квартири.
Таким чином, з метою забезпечення можливої конфіскації майна у даному кримінальному провадженні, враховуючи завдання арешту майна як виду заходу забезпечення кримінального провадження, наслідки, які матиме накладення арешту на майно, суд вважає за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, наклавши арешт на вищезазначені земельні ділянки, нежитлові будівлі та житлові квартири, що на праві власності належать обвинуваченому, шляхом заборони їх відчуження та розпорядження ними.
Отже, клопотання прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 131, 170-173, 333 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:
- нежитлові будівлі (котельня літ. Б, склад літ. В, вбиральня літ. Г) за адресою: АДРЕСА_1 ;
- житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 65,76 м2;
- житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 55,7 м2, житловою площею 40,8 м2;
- житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , житловою площею 80,5 м2, загальною площею 131,8 м2.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Суддя ОСОБА_1