В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" червня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі судді ОСОБА_1 одноособово, розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000600 від 11.04.2024 року відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Грузії, громадянина Грузії, грузина, з вищою освітою, працюючого на посаді кухаря в ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, шляхом вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , 10.04.2024 року, приблизно о 9:40, перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей момент перебував ОСОБА_3 , в цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого у обвинуваченого виник умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_2 наблизився до ОСОБА_3 та наніс два цілеспрямованих удари кулаком в область обличчя та голови.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_2 , спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_3 .

Згідно Висновку експерта № 042-778/2024 від 23.05.2024 року при проведенні судово-медичного обстеження ОСОБА_3 виявлені ушкодження: забійна рана правого кута рота в проекції нижньої третини носогубної складки; садно на слизовій правої щоки на фоні крововиливу; підшкірний крововилив в лівій тім`яно-потиличній ділянці.

Виявлені тілесні ушкодження в сукупності так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_2 , яка була складена в присутності перекладача ОСОБА_4 та захисника адвоката ОСОБА_5 слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (а.с. 136-139).

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального проступку знайшла своє підтвердження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_2 раніше не судимий, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває, під спостереженням лікаря нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Так, з огляду на ч.1 ст. 125 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за умисне легке тілесне ушкодження карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин або виправними роботами на строк до одного року.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, наявність обставин, які пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків, однак вчинене в громадському місці, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді штрафу, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

В ході досудового розслідування встановлено, що кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не спричинено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Витрати за проведення судово - медичних експертиз за №042-778-2024, що становить 1998, 00грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_2 відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з засудженого ОСОБА_2 , на користь держави витрати пов`язані з проведенням судових експертиз в розмірі 1998 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто вісім) грн.

Речовий доказ: оптичний диск з відеозаписом, який постановою визнано речовим доказом, залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його отримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя