ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/929/24 Справа № 211/2646/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду кримінального провадження № 0000504 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 та прокурора на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенськ Дніпропетровської області, громадянина України, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, 24.06.2022 року приблизно о 08.15 годині ОСОБА_8 , перебуваючи у підсобному приміщенні перукарні «Для Вас» за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, запровадженого на території України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 р., діючи таємно, повторно, шляхом вільного доступу, узяв із жіночій сумки грошові кошти в сумі 413 гривень, але не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення вказаного кримінального правопорушення до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як був викритий працівником перукарні, залишився на місці скоєння правопорушення та повернув грошові кошти в сумі 413 гривень потерпілій ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор ставить питання про скасування вироку відносно ОСОБА_8 у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зазначає, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, вину не визнав, не працює, не одружений, будь-яких осіб на утриманні не має, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий за умисні злочини. Просить суд ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі, до якого згідно ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10.02.2022 року, та остаточно призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі. Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань та рапорт уповноваженої службової особи органу поліції як на досліджені письмові докази. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що під час розгляду справи судом не було забезпечено огляд грошових коштів у сумі 413 грн., які постановою від 24.06.2022 року були визнані речовими доказами. Судом безпідставно проігноровано клопотання сторони захисту про визнання протоколу огляду місця події від 24.06.2022 року та всіх похідних від нього доказів недопустимими доказами, оскільки в судовому засіданні зазначені у протоколі поняті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 дали свідчення, що не були присутні під час складання протоколу, а підписали його нечитаючи змісту.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду та виправдати його. Вважає вирок суду незаконним, необґрунтованим, постановленим з істотним порушенням норм КПК, а висновки суду викладені у вироку такими, що не відповідають обставинам справи. Судом безпідставно взято до уваги свідчення потерпілої ОСОБА_9 і свідка ОСОБА_12 , які змовилися з поліцією. Свідок ОСОБА_13 взагалі нічого не бачив, а зайшов в салон, коли вже чекали поліцію і потерпіла його підговорила давати вигідні їй свідчення. В той день він зайшов до салону, щоб записати товариша на стрижку, побачив на лавці гроші у сумі 205 грн., взяв їх та відразу ж віддав жінці, яка вийшла. Ніяких грошей у сумі 413 грн. він не бачив і не брав. Суд безпідставно відхилив клопотання його захисника про визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 24.06.2022 року. В судовому засіданні не оглянуто кошти, які є речовими доказами.

Заслухавши доповідача, доводи учасників судового засідання, судова колегія доходить висновку, що апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого та захисника не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду, що ОСОБА_8 скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин, як вони встановлені у вироку, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку у вироку.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні вину не визнав, та пояснив, що 24.06.2022 року вранці він зайшов у перукарню записати товариша на стрижку. Жінка стригла чоловіка. Він почув голоси, подумав, що це адміністратор та пішов через залу в те приміщення для запису. Коли увійшов, то побачив на лавці 205 гривень. Він підняв їх та тримав у руці. Зайшла жінка та запитала, що він тут робить. Викликали поліцію. Він гроші хотів повернути, так як гадав, що їх загубили. До приїзду поліції гроші вже були оглянуті, було 205 гривень.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 суду показала, що 24.06.2022 року вона прийшла на робоче місце у перукарню, сумку поставила у шафу. Прийшов ОСОБА_8 та пройшов на крісло очікування. Потім пройшов до кімнати, де вони приймають їжу. Коли в нього запитали, що він тут робить, вона побачила свою сумку, в якій не було 413 гривень. Викликали поліцію, закрили перукарню. ОСОБА_8 витяг з карманів 413 гривень. Гроші поклали на підвіконня, чекали поліцію.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що вона працює в перукарні «Для Вас». 24.06.2022 року вона прийшла на работу, почала обслуговувати клієнтку. Почула в підсобному приміщенні звук, зайшла та побачила ОСОБА_8 . Сумка ОСОБА_9 стояла на лавці. Герасимов тримав в руці гроші. Вона покликала ОСОБА_9 , яка перевірила сумку та виявила відсутність грошей. Вона бачила в руці у обвинуваченого 200 та 100 грн. Зазначила, що на роботу вона прийшла першою. Коли прийшла ОСОБА_9 , то сумку ставила у шафу. Вона бачила факт передачі грошей обвинуваченим потерпілій.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що вона о 9 годині прийшла на роботу у перукарню. У фойє сиділи працівники поліції та обвинувачений. Гроші лежали на підвіконні, двоє чоловіків щось писали. Працівник поліції запитав у неї, чи можна записати її понятою, вона нічого не читала, просто підписала.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що вона прийшла у перукарню приблизно о 09.30-09.40 год. Обвинувачений сидів на дивані, вона увійшла до чоловічого залу, на підвіконні побачила гроші, стояла потерпіла. Їй сказали, що вона буде понятою. ОСОБА_14 була в жіночому залі, ОСОБА_15 в манікюрному. Вона бачила 200,100,100 гривень та ще якісь. Гроші вона просто побачила та сіла на крісло в чоловічому залі. Поліцейський запропонував підписати протокол. Документ вона читала, підписала.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що 24 червня 2022 року він з ранку зайшов до перукарні. Почув, що манікюрниця підняла шум, позвала потерпілу. Потерпіла сказала, що зникли гроші. Обвинувачений при ньому почав показувати, що у нього в карманах та дістав гроші у сумі 413 гривень. Викликали поліцію. Гроші лежали на підвіконні, їх ніхто не чіпав до приїзду поліції.

З висновку судової трасологічної експертизи від 30.06.2022 року № СЕ-19/104-22/17364-Д вбачається, шо вилучений під час огляду місця події з зовнішньої поверхні дверей шафи слід пальця руки залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_8 (том 2, а.с. 74-70).

Щодо доводів захисника та обвинуваченого про необхідність визнання протоколу огляду грошей недопустимим доказом, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим кодексом.

Згідно із ст. 87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

З матеріалів справи вбачається, що грошові кошти потерпіла після повернення їй обвинуваченим поклала на підвіконня та вони там знаходились до приїзду поліції. Свідки бачили ці гроші та підтвердили, що на підвіконні були розкладені 413 грн. Обвинувачений теж був при цьому присутній. Після приїзду поліції та з`ясування обставин почали проведення огляду місця події. При цьому одна понята вже була присутня, бачила гроші на підвіконні. Потім була залучена друга понята, яка теж підтвердила, що гроші лежали на підвіконні. Тобто грошові кошти знаходились на одному місці ще до початку огляду, оглядались та вилучались вже у присутності понятих.

Таким чином, факт виявлення та вилучення грошових коштів є законним та підтверджується протоколом огляду.

Дана позиція також узгоджується з рішенням Верховного Суду Касаційного кримінального суду ( справа №344/2995/15-к від 15.02.2022) в якій зазначено, що не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання його недопустимим.

У рішенні Верховного суду від 17 жовтня 2023 року по справі №455/844/16-к судом зазначено, що докази, отримані з порушеннями КПК України, можуть бути визнанні судом як недопустимі у разі, якщо ці порушення є істотними, тобто могли вплинути та впливають на достовірність отриманих фактичних даних; ці порушення є суттєвими (такими, що породжують сумніви у достовірності доказів), втім такі сумніви можуть бути усунуті іншими зібраними допустимими доказами. Необхідно обґрунтувати, яке саме фундаментальне право чи свобода особи були порушені, в чому саме полягає істотність такого порушення в тій мірі, що обумовлює недопустимість доказу, та за відповідності ситуації переліку критеріїв, наведених в ч. 2 ст. 87 КПК України, послатись на конкретний пункт цієї норми.

Також не заслуговують на увагу доводи обвинуваченого, що ним було знайдено у перукарні гроші у сумі 205 гривень та він не здійснював жодної протиправної дії.

Зазначена позиція обвинуваченого спростовується показаннями потерпілої та свідків. Ці свідчення є логічними і послідовними, узгоджуються між собою та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

З відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції вбачається, що потерпіла до приїзду СОГ повідомила про намагання ОСОБА_8 викрасти в неї грошові кошти в сумі 413 гривень.

Зазначене спростовує позицію обвинуваченого щодо змови потерпілої з поліцією щодо визначення суми викрадених грошових коштів.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника про те, що судом не було оглянуто кошти, які є речовими доказами, не спростовують висновки суду, оскільки вина ОСОБА_8 підтверджується іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність виключення з мотивувальної частини вироку посилання суду на витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань та рапорт уповноваженої службової особи органу поліції як на досліджені письмові докази, оскільки зазначені посилання не є підставами для скасування або зміни судового рішення у розумінні ст. 409 КПК України.

Оцінюючи сукупність досліджених доказів в їх взаємозв`язку з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що вина ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК Українизнайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

При вирішенні питання про призначення покарання і його розміру обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який вину не визнав, раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення протягом іспитового строку, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно не працює, не одружений.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з огляду на встановлені обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, відсутності усвідомлення ним протиправності своїх дій та будь-якого каяття.

У відповідності зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, покарання повинне бути призначене необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також попередження здійснення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував усі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, тому покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі відповідає вимогам ст. 65,71 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів, у зв`язку із чим підстав для зміни або скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 та прокурора залишити без задоволення.

Вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Судді