Справа № 307/3179/23
Провадження № 1-кп/307/174/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000291 від 3.05.2023 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, перебуває на обліку у лікаря нарколога, раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , тривалий період часу, систематично, знаходячись у домоволодінні АДРЕСА_1 де він мешкає разом зі своїми, батьком ОСОБА_5 та матір?ю ОСОБА_6 , протягом тривалого часу, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою приниження та залякування свого батька, з особистих мотивів, маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до ОСОБА_5 , з яким він проживає в одному помешканні, що призвело до психологічних страждань останнього, та виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втрати самооцінки, позитивних емоцій, негативних переживань, тощо.

А саме, ОСОБА_4 , неодноразово, не маючи підґрунтя, вчиняв по відношенню до свого батька ОСОБА_5 , дії виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в його адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликав у свого батька побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду його психічному здоров?ю, що виразилось у формі пониження самооцінки, втрати позитивних емоцій. Крім цього, дії ОСОБА_4 по відношенню до свого батька ОСОБА_5 , супроводжувалися погрозами фізичної розправи.

Так, 01 квітня 2023 року, близько 12 години, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем фактичного проживання в будинку АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно свого батька ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що виразились у безпричинних, не маючи на те підґрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в його адресу словами нецензурної лайки, чим викликав у ОСОБА_5 побоювання за його безпеку, заподіяв йому психологічні страждання, емоційну залежність від нього та погіршення якості життя потерпілого. Внаслідок протиправних дій було викликано працівників поліцій, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 та склали, відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за яким 06.04.2023 Тячівським районним судом винесено постанову про накладення грошового стягнення у вигляді штрафу відносно ОСОБА_4 .

Крім цього, 10 квітня 2023 року близько 21 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем фактичного проживання в будинку АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно свого батька ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що виразились у безпричинних, не маючи на те підґрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в його адресу совами нецензурної лайки, чим викликав у ОСОБА_5 побоювання за його безпеку, заподіяв йому психологічні страждання, емоційну залежність від нього та погіршення якості життя потерпілого. Внаслідок протиправних дій було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за яким 03.05.2023 Тячівським районним судом винесено постанову про накладення грошового стягнення у вигляді штрафу відносно ОСОБА_4 .

Також, 03.05.2023 близько, 03:41 год., ОСОБА_4 , умисно вчинив відносно свого батька ОСОБА_5 , який проживає разом з ним в одному будинку, дії психологічного насильства, а саме висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим викликав у ОСОБА_5 , побоювання за його безпеку, заподіяв йому психологічні страждання, емоційну залежність від нього та погіршення якості життя потерпілого. Внаслідок протиправних дій було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 . У зв`язки з цим обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо свого батька, з яким винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав частково. Вказав, що з будинку жодного разу потерпілого не виганяв, хоч такі погрозливі слова міг казати, в решті обвинувачення визнав повністю. Показав, що проживає з потерпілим за однією адресою, однак окремо в кухні. 1 квітня 2023 на початку 23 години він прийшов додому та стукав в двері до потерпілого, та просив їсти від сестри ОСОБА_7 . На це батько йому відповів, щоб він самостійно приготував собі їжу та викликав поліцію. Ствердив, що батько йому весь час заважає та визнав, що вчинив неправильно коли турбував потерпілого. 10 квітня і 3 травня 2023 вночі він просив їсти, в зв`язку з цим виникали сварки. Показав, що з потерпілим, який є його батьком перебувають у неприязних відносинах з того моменту, як захворіла його мати. Відносно нього неодноразово складалися протоколи про адміністративне правопорушення та під час судового розгляду поліція також приходила за викликом. Визнав, що вчиняв неправильно, оскільки не мав права у пізній час турбувати батька, просити їсти та висловлюватися нецензурною лайкою і погрожувати.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 126-1 КК України, доведена повністю. Крім часткового визнання ОСОБА_5 своєї вини, суд вважає, що вина в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується сукупністю наступних зібраних доказів, досліджених та перевірених у судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що з обвинуваченим, який є його сином, в нього постійно виникають сварки. Точних дат він не пам`ятає, однак майже кожний день обвинувачений приходить в ночі в стані алкогольного сп`яніння, просить пити, курити та їсти при цьому постійно йому погрожує вигнати з будинку та нецензурно виражається змушуючи його побоюватися за власну безпеку. Проживають вони в одному господарстві з обвинуваченим, також з ними проживає його дружина, яка приходиться обвинуваченому матір`ю та яка є лежачою. З ними також проживає дочка. Обвинувачений не допомагає доглядати за своєю матірю, яка хворіє та є паралізованою при цьому кожний день приходить п`яний та просити їсти та працювати відмовляється. Просить вжити заходів для запобігання подальших дій обвинуваченого щодо вчинення домашнього насильства, оскільки навіть під час судового розгляду він продовжує вчиняти такі дії.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що була свідком подій під час яких, обвинувачений погрожував її батькові потерпілому по справі, що вб`є його. Такі погрози лунали і в її бік. Обвинувачений майже кожний день приходить додому п`яний та постійно б`є їм у двері, в зв`язку з цим їй та потерпілому неодноразово приходилося викликати поліцію. Він ніде не працює та взагалі не має бажання працювати. Разом з цим показала, що з будинку обвинувачений їх жодного разу не виганяв. За час коли їх з обвинуваченим мати була здоровою, він з неї також знущався.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань з якого вбачається, що 3.05.2023 до вказаного реєстру за заявою потерпілого ОСОБА_5 внесено відомості про кримінальне правопорушення передбачене ст. 126-1 КК України, а саме вчинення 3.05.2023 близько 3 год. 41 хв. ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 відносно свого батька ОСОБА_5 1954 року народження домашнього насильства (а.с. 50).

Протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 3.05.2023 року, згідно якого ОСОБА_5 , подав заяву про вчинення його сином ОСОБА_4 , який проживає разом з ним в одному будинку та систематично вчиняє щодо нього домашнього насильства у вигляді погроз фізичною розправою, нецензурною лайкою, погроз вигнати з будинку (а.с.51-52).

Рапортами про реєстрацію повідомлення диспетчером 102 від 3.05.2023 року відповідно до якого вбачається, що 3.05.2023 року о 3 год. 43 хв. надійшло повідомлення ОСОБА_4 зі служби 102 про те, що 3.05.2023 о 3 год. 41 хв. за адресою АДРЕСА_1 його син ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного спяніння веде себе неадекватно, вчиняє сварку та б`є їх. Виїздом ГРПП на місце події від заявника відібрано протокол заяву та пояснення. (а.с. 53-54),

Заявою ОСОБА_5 від 16.06.2023 про залучення його потерпілим у кримінальному провадженні так як його син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_1 , тривалий час вчиняє щодо нього домашнє насильство (а.с.55).

Постановою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 6.04.2023 року згідно якої, вбачається, що ОСОБА_4 визнано виним у вчиненні ним 1.04.2023 року о 12 год. у будинку АДРЕСА_1 , домашнього насильства щодо свого батька ОСОБА_5 , а саме ображав нецензурними словами, штовхав та виганяв останнього з будинку. Вказаною постановою на ОСОБА_5 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень (а.с. 56).

Постановою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 3.05.2023 року згідно якої, вбачається, що ОСОБА_4 визнано виним у вчиненні ним 10.04.2023 року о 21 год. 30 хв. у будинку АДРЕСА_1 , домашнього насильства щодо своїх батька ОСОБА_5 та сестру ОСОБА_8 нецензурними словами, штовхав та виганяв з будинку, внаслідок чого могла бути завдана шкода їх психічному здоров`ю. Вказаною постановою на ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень (а.с. 57).

Таким чином, оцінивши у сукупності вищенаведені докази, які узгоджуються між собою щодо фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо свого батька, з яким винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд враховує часткове визнання своєї вини та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Разом з цим суд не визнає такої пом`якшуючої покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обставини, як щире каяття, оскільки під час судового розгляду ОСОБА_4 визнав лише факт вчинення ним кримінального правопорушення, однак не встановлено дійсного, відвертого, а не уявного визнання ним своєї провини у вчиненому, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що повинно виражатись в бажанні обвинуваченого виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Навіть не намагався помиритися з потерпілим - батьком.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Посилання в обвинувальному акті на обтяжуючу покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обставину, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, суд виключає, виходячи з положень ч.4 ст. 67 КК України та не враховує при призначенні покарання як обставини, що його обтяжують, оскільки ця обставина є кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення передбаченого статтею 126-1 КК України.

У судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема характеристику надану виконавчим комітетом Вільховецької сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 20.06.2023, з якої слідує, що ОСОБА_4 проживає разом з батьками. Неодружений. Він постійно вживає алкогольні напої і взагалі веде аморальний спосіб життя. Постійно конфліктує з батьками, іноді доходить до бійки. До виконкому Вільховецької сільської ради неодноразово надходили письмові або усні повідомлення або скарги щодо ОСОБА_4 . До складу сім`ї входять батько ОСОБА_5 та мати ОСОБА_6 (а.с. 60).

З акту обстеження дворогосподарства за адресою АДРЕСА_2 на предмет умов проживання обвинуваченого, вбачається, що під час обстеження встановлено, що ОСОБА_4 проживає з батьками. Будинок та двір охайні, батьки підтримують чистоту. Однак в кімнаті де проживає обвинувачений грязно, неохайно, поганий запах. ОСОБА_4 веде аморальний спосіб життя. Постійно вживає спиртні напої та свариться з батьками (а.с.61).

Відповідано до дослідженої довідки виданої КНП «Тячівська консультативна поліклініка» Тячівської міської ради Закарпатської області № 747 від 19.06.2023 року, ОСОБА_4 на обліку у лікарів психіатра та фтизіатра не значиться та перебуває на диспансерному обліку у нарколога (а.с.68).

З виписки з історії хвороби №1237 Закарпатського обласного наркологічного диспансеру вбачається, що у період з 3.10.2016 по 17.10.2016 ОСОБА_4 проходив лікування у диспансері. Діагноз синдром залежності. Постійне вживання алкогольний гепатит. Виписаний в задовільному стані під нагляд поліклініки за місцем проживання (а.с. 64).

З повідомлень про виписаного наркологічного хворого від 1.05.2018, 14.07.2018 та 21.01.2019 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 лікувався в Берегівській обласній психіатричній лікарні Закарпатської області з діагнозом стан алкогольної залежності (а.с.65-67).

За положеннями ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься до категорії нетяжкого злочину, дані про особу винного, який частково визнав вину, висновок органу пробації, згідно якого ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та також ризик небезпеки для суспільства оцінюються як середній, є молодого працездатного віку, не одружений, непрацюючий, на обліку в лікар психіатра та фтизіатра не значиться та значиться на обліку у лікаря нарколога, за місцем проживання характеризується негативно та раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, зі змінами від 06.11.2009 року, звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини справи, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не висловлював жалю з приводу вчиненого відносно особи похилого віку та бажання виправити ситуацію, що склалася та навіть не намагався помиритися з потерпілим - батьком, досудову доповідь органу пробації, відповідно до якої ризик вчинення обвинуваченого повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, оцінюється як середній, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обставин, що обтяжують покарання, за наявністю альтернативної санкції ст. 126-1 КК України, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 , необхідно призначити покарання в межах санкції статті 126-1 КК України у виді арешту.

Суд вважає, що призначення обвинуваченому саме такого покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, є співмірним протиправним діянням, і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Речових доказів не має.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання за ст. 126-1 КК України у вигляді арешту строком на 3 (три) місяці.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту затримання на виконання вироку.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1