Номер провадження: 11-кп/813/1122/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції між Одеським апеляційним судом та ДУ «Одеська виправна колонія №14» матеріали справи за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 11.01.2024 року, стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Твардиця Чадир-Лунгського району Республіки Молдови, громадянина України, не працевлаштованого, з неповною загальною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про відмову у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного покарання,

встановив:

Оскарженою ухвалою суду першої інстанції відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2020 року.

Мотивуючи прийняте рішення суд першої інстанції зазначив, що у відповідності до вимог ст.81 КК України, обвинувачений не відбув відповідну частину покарання, а саме строку, за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за якою він засуджений Приморським районним судом м. Одеси від 08.10.2020 року, яким йому призначено 9 (дев`ять) років позбавлення волі, та строк покарання рахується з 26.09.2018 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити його клопотання та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання. Засуджений зазначає, що він відбув достатній строк покарання для застосування ст.81 КК України, не має порушень, став на шлях виправлення, а тому його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства. Також засуджений зазначає, що в нього на утриманні є маленька дитина, яку кинула мати.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника та засудженого, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, що засуджений не відбув достатній строк покарання, який дає підстави для застосування положень ст.81 КК України; перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване у разі не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

З матеріалів судової справи вбачається, що ОСОБА_8 засуджений вироком Приморським районним судом м. Одеси від 08.10.2020 року за ч.1 ст.115 КК України, до покарання у виді позбавлення волі, строком на 9 років.

На час розгляду клопотання засудженого в суді першої інстанції ОСОБА_8 відбув 5 років та 3 місяці строку призначеного покарання, що свідчить про те, що останній не відбув строку покарання.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що засуджений не відбув відповідну частину покарання для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Доводи засудженого стосовно наявності у нього малолітньої дитини, не підтверджено документально та ці обставини не є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Під час апеляційного перегляду ухвали районного суду істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Враховуючи наведені обставини апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги засудженого є необґрунтованими, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 11.01.2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2020 року - залишити без змін.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеська виправна колонія №14».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4