ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/4883/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/463/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: запобіжний захід
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі: ОСОБА_5 ,

-захисника ОСОБА_6 ,

-підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкова матеріали за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29 березня 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області задоволено частково та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, у межах строку досудового розслідування, а саме до 27 травня 2024 року та визначено заставу - 100 (вісімдесят) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою визначити заставу у розмірі - 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. В обґрунтування свого апеляційного прохання зазначив, що слідчий суддя при визначенні розміру застави не врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину. Наголосив, що застава у розмірі 100 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб не здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 повернути. В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що ОСОБА_7 підозрюється у вчинення особливо тяжкого злочину, а тому всі процесуальні дії повинні відбуватися за участі захисника. Наголосила, що захиснику не було вручено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що свідчить про порушення вимог ч.2 ст.184, п.3 ч.3 ст.184 КПК України, а тому клопотання повинно було бути повернуто.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки в день проголошення повного тексту ухвали її госпіталізували до лікарні, а копію ухвали вона не отримувала.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та підтримали апеляційну скаргу захисника, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Доводи на які посилається захисник ОСОБА_6 в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими, а тому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29 березня 2024 року підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення слідчого судді першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від органу досудового розслідування чи суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, за який останньому може бути призначено покарання до 12 років позбавлення волі, на що обґрунтовано послався слідчий суддя у своєму рішенні.

Однак, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, а саме того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину в сфері обігу наркотичних засобів в складі організованої групи, на думку колегії суддів, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Посилання захисника на невручення їй копії клопотання, не можна визнати істотним порушенням, оскільки остання була присутня під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варто, здійснювала надання професійної правової допомоги належним чином, про що свідчать її пояснення надані слідчому судді, а також не зазначала про будь-яке порушення права на захисту у тому числі щодо невручення їй копії клопотання.

Згідно ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно положень до ст.182 КПК України, слідчий суддя при визначенні розміру застави, врахував обставин кримінального правопорушення, а саме роль ОСОБА_7 в організованій групі, майновий стан підозрюваного, наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та визначив розмір застави відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України саме в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Разом з цим, визначений слідчим суддею розмір застави не може достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, враховуючи обставини кримінального провадження, а саме того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, який відповідно до пред`явленої підозри було вчинено у складі організованою групи, а його кінцевою метою був незаконний збут наркотичних засобів на території ДУ «Харківський слідчий ізолятор», тобто незаконний збут наркотичних засобів між особами, які перебувають під вартою за підозрою чи обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, що становить підвищену суспільну небезпеку.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді, постановлення нової узвали, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави - 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка буде достатньою для забезпечення виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Клопотання захисника ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29 березня 2024 року - задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали Київського районного суду м. Харкова від 29 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити - без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000398 від 12.04.2023 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на 60 днів у межах строку досудового розслідування до 27 травня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_7 суму застави у розмірі 200 (двохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605, 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, яку можливо внести на відповідний депозитний рахунок Харківського апеляційного суду.

Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії відповідного запобіжного заходу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_7 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти)для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_7 з-під варти та повідомити письмово прокуратуру і слідчого суддю.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_7 вважається таким, щодо якого застосований запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали встановити до 27 травня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: