Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/137/24
Номер проведження 1-кп/508/25/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у смт.Миколаївка Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 03.01.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Петрівки Миколаївського району Одеської області, громадянина України, з середньо освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , непрацюючого, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, суд

установив:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що вчинив злочин, а саме домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою перебуває у сімейних відносинах, за наступних обставин.

22.02.2023 року приблизно о 13-00 годині ОСОБА_6 під час перебування за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 ,умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу своєї дружини ОСОБА_4 .

За результатами вчинення ОСОБА_6 протиправних дій, постановою Миколаївського районного суду Одеської області від 02.03.2023 року (справа № 508/135/23) його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_6 08.03.2023 року приблизно о 11-00 годині, під час перебування за місцем свого проживання, розташованого за вищевказаною адресою, умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме на адресу своєї дружини ОСОБА_4 висловлювався грубою нецензурною лайкою.

За результатами вчинення ОСОБА_6 протиправних дій, постановою Миколаївського районного суду Одеської області від 30.03.2023 року (справа № 508/206/23) його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_6 02.05.2023 року приблизно о 19-00 годині, під час перебування за місцем свого проживання, розташованого за вищевказаною адресою, умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме на адресу своєї дружини ОСОБА_4 висловлювався грубою нецензурною лайкою.

За результатами вчинення ОСОБА_6 протиправних дій постановою Миколаївського районного суду Одеської області від 11.05.2023 року (справа № 508/374/23 ) його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Незважаючи на неодноразове притягання до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, ОСОБА_6 належних висновків не зробив та продовжуючи свої протиправні дії, 17.06.2023 року приблизно о 15-00 годині, під час перебування за місцем свого проживання, розташованого за вищевказаною адресою, умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме на адресу своєї дружини ОСОБА_4 висловлювався грубою нецензурною лайкою.

За результатами вчинення ОСОБА_6 протиправних дій постановою Миколаївського районного суду Одеської області від 11.07.2023 року (справа № 508/630/23) його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

У продовження своєї протиправної діяльності, 31.12.2023 року приблизно о 23-00 годині, ОСОБА_6 , у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 , вчинив сварку по відношенню до своєї дружини ОСОБА_4 , в ході якої виражався на її адресу грубою нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

02.01.2024 року до чергової частини Березівського РВП ГУНП в Одеській області звернулася ОСОБА_6 з приводу вчинення систематичного домашнього насильства зі сторони свого чоловіка ОСОБА_6 , з яким вона проживає разом.

Як вбачається з вищевказаного, кожного разу окремо, а саме 22.02.2023 року о 13-00 годині, 08.03.2023 року о 11-00 годині, 02.05.2023 року о 19-00 годині, 17.06.2023 року о 15-00 годині, та востаннє 31.12.2023 року приблизно о 23-00 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем спільного проживання, за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер протиправних дій, вчиняв відносно своєї дружини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою перебуває у сімейних відносинах, тобто, щодо подружжя, психологічне насильство, що виразилося у безпричинних, не маючих на те підґрунтя словесних образ, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні її гідності, погрозах фізичної розправи. Ситуація є психотравмувальною для потерпілої. ОСОБА_4 має зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості, і виникли внаслідок скоєного відносно неї правопорушення. У неї погіршився стан життя.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, з яким винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

22.02.2024 року на адресу суду надійшла угода про примирення, укладена за ініціативою потерпілої між нею та обвинуваченим ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471, 473, 474 КПК України.

Згідно із даною угодою потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_6 за ст.126-1 КК України. Сторони угоди домовились щодо призначення ОСОБА_6 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, у виді громадських робіт строком двісті годин, без застосування обмежувальних заходів, передбачених ст.91-1 КК України.

Потерпіла під час підготовчого судового засідання просила вказану угоду затвердити. Підтвердила, що діє добровільно, претензій до обвинуваченого не має.

Обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди обов`язки. Підтвердив, що укладення угоди було добровільним.

Захисник обвинуваченого просила угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Прокурор зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, не заперечував з приводу затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженого покарання.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Згідно із п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468, ст.469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст.126-1 КК України.

Судом, встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє зміст прав, визначених п.1 ч.5 ст.474 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання. Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_4 цілком розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

ОСОБА_6 є інвалідом третьої групи загального захворювання, за місцем проживання характеризується незадовільно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2010 та 2013 року народження, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами угоди міри покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази по справі відсутні, кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не завдана, цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 370, 371, 374, 473-476 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 22.02.2024 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000008 від 03.01.2024 року.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт строком двісті годин, без застосування обмежувальних заходів, передбачених ст.91-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості, у відповідності до ст. 476 КПК України, потерпіла чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку вручити учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_7