Справа № 305/1208/24
Номер провадження 1-кс/305/183/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024 Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів клопотання старшого слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лазещина, Рахівського району, Закарпатської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, несудимого, неодруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює,

ВСТАНОВИВ :

Старший слідчий СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

Клопотання мотивує тим, що відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2024 за № 0000278, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, за ч. 4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, та за ч. 3 ст. 357 КК України - незаконне заволодіння будь-яким способом іншим важливим особистим документом. Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.04.2024 інспектор прикордонної служби 2 категорії - старший бойовий медик НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 молодший сержант ОСОБА_8 та інспектор прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 сержант ОСОБА_9 , будучи згідно із Законом України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронного органу, під час тимчасового відрядження до ВІПС «Богдан» ВПС «Ділове» 27 прикордонного загону, несли службу у складі прикордонного наряду та близько 22:00 години перебували в урочищі «Олан» неподалік АДРЕСА_1 , у напрямку 406 прикордонного знаку, де виявили громадян України ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , які рухались вказаною ділянкою з прикордонним режимом. Виконуючи свій службовий обов`язок, з метою припинення групового порушення прикордонного режиму, інспектори Державної прикордонної служби України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 направились у сторону ОСОБА_10 та ОСОБА_5 . Усвідомлюючи, що інспектори ОСОБА_8 та ОСОБА_11 знаходяться у службовому однострої Державної прикордонної служби України, та перебувають при виконанні службових обов`язків, ОСОБА_5 22.04.2024 близько 22:00 години, знаходячись в урочищі «Олан» неподалік с. Луги, Рахівського району Закарпатської області у напрямку 406 прикордонного знаку, діючи умисно, із мотивів явної неповаги до авторитету органів державної влади, наніс ногою одного удару у ділянку попереку інспектора Державної прикордонної служби України ОСОБА_8 , завдавши останньому фізичного болю і не спричинивши тілесних ушкоджень, після чого, продовжуючи свій єдиний умисел на вчинення насильницьких дій щодо працівників правоохоронного органу, наніс рукою, стиснутою у кулак, удар у ділянку носа інспектора Державної прикордонної служби України ОСОБА_9 , завдавши останньому фізичного болю і не спричинивши тілесних ушкоджень. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 , 22.04.2024 о 22:00 годині, знаходячись в урочищі «Олан» неподалік с. Луги, Рахівського району Закарпатської області, під час дії воєнного стану в Україні, введеного Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення в Україні воєнного стану», строк дії якого неодноразово продовжувався, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , умисно, відкрито, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна та особистого незаконного збагачення, викрали від ОСОБА_9 мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 11, а від ОСОБА_8 мобільний телефон марки Iphone X, та пістолет травматичної дії Форт 12-Р з 12 патронами до нього калібру 9мм, які 22.04.2024 були видані ОСОБА_8 для несення служби у складі прикордонного наряду, чим заподіяно ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріальної шкоди на суму, яка встановлюється. Крім цього, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 :00 годині, знаходячись в урочищі «Олан» неподалік с. Луги, Рахівського району Закарпатської області, умисно, відкрито, з метою заволодіння особистим важливим документом, викрав від інспектора прикордонної служби 2 категорії - старшого бойового медика ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 військовий квиток на ім`я останнього, який у подальшому зберігав при собі, та отримав реальну можливість розпорядитися ним на власний розсуд. Стороною обвинувачення здобуто ряд доказів, які вказують, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , а саме покази потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколи пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, протоколи слідчих експериментів від 11.05.2024, а також інші матеріали кримінального провадження. З огляду на викладене, 13.05.2024 в порядку ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 345, ч. 3 ст. 357 КК України. За вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у якому підозрюється ОСОБА_5 передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, і згідно зі ст. 12 КК України дане правопорушення кваліфікується як тяжкий злочин. На думку органу досудового розслідування до ОСОБА_5 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з боку підозрюваного ОСОБА_5 , а саме те, що він зможе: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зокрема, наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 усвідомлює, що у разі визнання його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, його може бути покарано до позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Крім цього, ОСОБА_5 , має незначні соціальні зв`язки, зокрема не має постійного місця роботи. Тому в органу досудового розслідування наявні достатні та обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Окрім цього, перебуваючи на волі ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою зміни вже даних ними показів у даному кримінальному провадженні на його користь, або відмови від показань. Згідно з показами потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , 22.04.2024 під час вчинення протиправних дій ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , останні погрожували ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вбивством, та вбивством членів їх сімей, у разі повідомлення про вказаний злочин. Вказана обставина також свідчить про ризик незаконного впливу на потерпілих з боку ОСОБА_5 . У даному кримінальному провадженні підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні протягом короткого проміжку часу двох кримінальних правопорушень, що свідчить про наявність ризику повторного вчинення кримінального правопорушення. Також в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину. Вказана обставина також свідчить про наявність ризику повторного вчинення кримінального правопорушення. Більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти настанню вказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки: особисте зобов`язання неможливо застосувати через те, що ОСОБА_5 має незначні соціальні зв`язки, зокрема він не має постійного місця роботи, усвідомлює, що у разі визнання його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, його може бути покарано до позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, може виїхати зі свого місця постійного проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності; особисту поруку неможливо застосувати, оскільки на даний час жодна особа, яка б заслуговувала на довіру, із відповідною заявою не зверталась; заставу, як основний запобіжний захід, неможливо застосувати через те, що органу досудового розслідування не відомий фінансовий стан підозрюваного ОСОБА_5 , а крім того, жоден громадянин не звернувся із заявою про можливість внесення такої застави на відповідний депозитний рахунок; домашній арешт неможливо застосувати, враховуючи те, що ОСОБА_5 має незначні соціальні зв`язки - він може виїхати зі свого місця постійного проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності. У зв`язку з цим, вказані запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 . З огляду на викладене просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лазещина, Рахівського району, Закарпатської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не судимого, неодруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, з моменту винесення ухвали про застосування вказаного запобіжного заходу.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання, просять таке задовольнити, оскільки обрання найсуворішого запобіжного заходу мотивоване наявними ризиками, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, усвідомлює, що за вчинене ним кримінальне правопорушення йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі від семи до десяти років, перебуваючи на волі він може ухилитися від досудового розслідування, негативно впливати на потерпілих, що перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, також перебуваючи на волі ОСОБА_12 може продовжувати свою злочинну діяльність. Отже, на їх думку, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не дасть змогу запобігти зазначеним ризикам та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Просять обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою без можливості внесення застави.

Захисник ОСОБА_6 заперечив проти обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає, що достатнім буде обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, адже підозрюваний наміру ухилятися від слідства та суду не має. Крім того, зазначає, що ОСОБА_5 був незаконно затриманий дві доби.

Підозрюваний ОСОБА_5 вважає, що немає підстав для обрання щодо нього запобіжного заходу взагалі, адже він не має наміру ухилятися від слідства та суду не має, має постійне місце проживання, а також хвору мати. Крім того, пояснив, що він 19.05.2024 був затриманий під час спроби незаконного перетину державного кордону поза пунктом пропуску.

Заслухавши учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Згідно зі статтею 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Частина 1 статті 183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України прокурор повинен довести, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, вбачається, що 23 квітня 2024 року за №0000278 внесено відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 345 КК України та розпочато досудове розслідування. Виклад обставин кримінального правопорушення такий: "23.04.2024 до Рахівського РВП надійшло повідомлення в ВПС "Богдан" ВПС "Ділове" 27 прикордонного загону, про те, що 22.04.2024 близько 22 години невідомі особи застосували насильство до військовослужбовців ДПСУ ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 які знаходились на чергуванні в урочищі Олан у с. Луги Рахівського району. 15.05.2024 було внесено відомості у даному кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 357 КК України, а також за ч. 4 ст. 186 КК України.

ОСОБА_5 , 13.05.2024 в порядку ст. ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 та ч. 2 ст. 345 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2. ст. 345 КК України є нетяжким злочином, а передбачене ч. 4 ст. 186 КК України відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Поняття «обґрунтована підозра» у практиці Європейського суду з прав людини передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (рішення «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» та «Нечипорук та Йонкало проти України»).

У судовому засіданні досліджені документи, надані стороною обвинувачення в обґрунтування повідомленої ОСОБА_5 підозри, а саме: протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 23.04.2024, протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 23.04.2024, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.05.2024 з фототаблицями, протоколи слідчого експерименту від 11 травня 2024 року, протокол обшуку від 13.05.2004, повідомлення про напад на прикордонний наряд від 26.04.2024.

Досліджені документи свідчать про те, що дійсно міг мати факт вчинення протиправних дій щодо працівників правоохоронного органу - Державної прикордонної служби ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підпадають під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та ч. 4 ст. 186 КК, ч. 3 ст. 357 України, а також дають підстави для висновку щодо можливої причетності ОСОБА_5 до цих подій.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими стороною обвинувачення матеріалами кримінального провадження, дають підстави вважати, що повідомлена ОСОБА_5 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно з яким «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом обґрунтованої підозри).

Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, яке є тяжким злочином та за яке передбачено покарання - позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке є нетяжким злочином та за яке передбачено покарання - обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Згідно з протоколом про адміністративне затримання від 19.05.2024, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 був затриманий о 17 годині 15 хвилин 19 травня 2024 року під час спроби незаконного перетину кордону на території Богданської ТГ поза пунктом пропуску через державний кордон України та був звільнений о 09 годині 20 хвилин після з`ясування обставин правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з врахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначених органом досудового розслідування, слідчий суддя вважає обґрунтованими.

Зокрема суд враховує те, що на час вчинення вказаного вище кримінального правопорушення на території України діє воєнний стан, введений та продовжений Указом Президента України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, є особою раніше не судимою, не має постійного місця роботи та утриманців, є неодруженим, отже має незначні соціальні зв`язки, не перебуває на спеціальному обліку психіатра, фтизіатра чи нарколога, наразі обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого, корисливого злочину, підозрюваний усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення даного кримінального правопорушення, з метою уникнення покарання, може переховуватись від суду, ба більше, він вже був затриманий під час спроби незаконного перетину державного кордону поза пунктом пропуску. Також ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Крім того, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про те, що наявний ризик щодо можливості підозрюваного незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні з метою уникнення відповідальності, адже не виключена ймовірність того, що підозрюваний не будучи обмежений у спілкуванні з потерпілими, яким відомі обставини вчинення злочину, у якому останній обґрунтовано підозрюється, він може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Крім того, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні протягом короткого проміжку часу двох кримінальних правопорушень, що свідчить про наявність ризику повторного вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, взявши до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, та те, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 матиме змогу перешкоджати досудовому розслідуванню, ухилятися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, тому слідчий суддя приходить до переконання, що для запобігання вказаних ризиків застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, в даному випадку, не може забезпечити виконання процесуальних обов`язків підозрюваного, отже до нього слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Злочин, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 , належить до категорії тяжких злочинів, який був вчинений із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому вважаю, що до ОСОБА_5 не може бути визначено заставу.

Керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Клопотання старшого слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 4 ст.186, ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лазещина, Рахівського району, Закарпатської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не судимого, неодруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з моменту фактичного затримання, без права внесення застави.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії даної ухвали про обрання запобіжного заходу слід визначити до 19.07.2024.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1