Єдиний унікальний № 371/265/24
Номер провадження № 1-кп/371/170/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2024 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миронівка матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034, внесеного до ЄРДР від 04.02.2024 за обвинуваченням;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Літинка Калинівського району Вінницької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, пенсіонер, з середньою освітою, одружений, на утриманні дітей не має, раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї жінки ОСОБА_5 , з якою він проживає в одному помешканні, у будинку по АДРЕСА_2 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої.

Зокрема, ОСОБА_4 неодноразово, без будь-якого приводу, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї жінки ОСОБА_5 , а саме: словесно ображав нецензурними висловлюваннями, принижував людську честь та гідність, висловлював погрози в бік останньої, чим спричинив ОСОБА_5 психологічні (моральні) страждання, тобто викликав у неї побоювання за свою безпеку, емоційні переживання, образливості, емоційну невпевненість, нездатність захистити себе.

Так, під час досудового розслідування встановлено, що 31.03.2023, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання в будинку по АДРЕСА_2 , маючи умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, та вчинив дії психологічного насильства відносно своєї жінки ОСОБА_5 , що виразились у словесних образах та висловлюванні нецензурних слів, що принижують честь та гідність потерпілої. В зв`язку з чим останньою були викликані працівники поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_4 , та в подальшому його, відповідно до постанови Миронівського районного суду Київської області від 12.04.2023, притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства).

Крім того, 11.09.2023, о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , за місцем свого проживання, повторно вчинив психологічне насильство відносно своєї жінки ОСОБА_5 , а саме: словесно ображав нецензурними висловлюваннями, принижував людську честь та гідність, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , психологічні страждання. В зв`язку з чим останньою були викликані працівники поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_4 , крім того, ОСОБА_4 , відповідно до постанови Миронівського районного суду Київської області від 28.09.2023, притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.173-2 КУпАП. (вчинення домашнього насильства).

Крім того, 03.02.2024, близько 19 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань ОСОБА_5 , висловлював в адресу останньої словесні образи нецензурною лайкою, приниження честі та гідності своєї жінки ОСОБА_5 , чим заподіяв їй психологічних страждань, що у свою чергу погіршує її якість життя. В зв`язку з чим останньою були викликані працівники поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_4 .

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що внаслідок домашнього насильства з боку ОСОБА_4 , чоловіка ОСОБА_5 у останньої виникли зміни в психоемоційному стані у вигляді лабільності емоційних переживань, накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності та розгубленості почуттів.

Вчинене домашнє насильство з боку ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 призвело до виникнення у неї психологічних (моральних) страждань.

Таким чином, у період часу з 31.03.2023 по 03.02.2024, ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї жінки ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою погіршення якості життя потерпілої, систематично, на протязі тривалого часу вчиняє домашнє насильство відносно останньої, яке виражається у психологічному насильстві, у виді словесних образах та нецензурних висловлюваннях, приниженні людської честі та гідності в бік потерпілої.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вчиненні злочину визнав повністю у скоєному щиро кається. Зазначив, що дійсно вчиняв сімейні сварки з потерпілою у зазначений в обвинувальному акті час та притягався до адміністративної відповідальності судом.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, також документів, що характеризують особу обвинуваченого, При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені частиною третьою статті 349 КПК, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд розцінює показання ОСОБА_4 як належні, допустимі та достатні докази його вини, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини кримінального правопорушення, а саме: незаконне придбання зберігання та перевезення наркотичного засобу без мети збуту.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні проступку доведена повністю.

Дії обвинуваченого, суд вважає за необхідне кваліфікувати, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При встановлених обставинах та досліджених доказах у їх сукупності суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) доведена і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив кримінальний проступок, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, органом досудового розслідування не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

А отже, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 обтяжуючі обставин, наявність міцних соціальних зв`язків, враховуючи позицію прокурора у судовому засіданні, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, зі здійсненням контролю за його поведінкою, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час розгляду справи не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 50, 65, КК України , ст. ст. 349 369-374, 376 КПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. п.1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувати.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною другою ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1