ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 677/1737/23

Провадження № 11-кп/4820/237/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 24 серпня 2023 року, за апеляційною скаргою прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 08 січня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 08 січня 2024 року звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст.309 КК України.

Закрито кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України

Речові докази: психотропну речовину PVP, екстракт канабісу, чотири частини пластикових пляшок, дві скляні лампи, три наперстки, двадцять п`ять пластикових трубок постановлено знищити.

Процесуальні витрати віднесено на рахунок держави.

Так, відповідно до обвинувального акту по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР 24 серпня 2023 року за №0000018 за ч.1 ст.309 КК України ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у тому, що 07 вересня 2023 року, близько 12 год 00 хв, ОСОБА_7 , перебуваючи поряд із автобусною зупинкою «Красилів», що розташована на вулиця Ярослава Мудрого в місті Красилів, у напрямку руху на виїзд з міста Красилів в напрямку міста Хмельницький, помітив поліетиленовий згорток із кристалічною порошкоподібною речовиною, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, у невстановленій досудовим розслідуванням масі, але не менше як 0,5054595 г. В подальшому, ОСОБА_7 , порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, а саме: всупереч вимогам ст.ст.2, 7, 12, 15, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», вказаний поліетиленовий згорток із особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, приніс до квартири своєї бабусі ОСОБА_9 , де тимчасово проживав, за адресою: АДРЕСА_1 , чим придбав психотропну речовину.

Надалі, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зберігання психотропних речовин, всупереч вимогам ст.ст.2, 7, 12, 15, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», усвідомлюючи протиправність своїх дій, у період часу з 12 год 20 хв 07 вересня 2023 року по 18 год 15 хв 18 вересня 2023 року у тумбочці кімнати в якій він тимчасово проживав в квартирі бабусі ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , зберігав: поліетиленовий пакет із особливо небезпечною психотропною речовиною PVP масою 0,49604 г; частину лампочки на поверхні якої наявна особливо небезпечна психотропна речовина PVP масою 0,00002 г; двадцять пластикових трубок на поверхні яких наявна особливо небезпечна психотропна речовина PVP масою 0,000852 г, 0,00002 г, 0,001275 г, 0,000035 г, 0,0002775 г, 0,0000625 г, 0,00001 г, 0,00018 г, 0,001315 г, 0,000195 г, 0,00032 г, 0,0007275 г, 0,0014075 г, 0,0003875 г, 0,000725 г, 0,000105 г, 0,0001575 г, 0,00002 г, 0,0006 г, 0,0007275 г, а всього загальною масою особливо небезпечної психотропної речовини PVP 0,5054595 г для власного вживання без мети збуту, яка згідно з таблицею 1 списку №2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою КМУ від 06 травня 2000 року № 770, віднесена до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких, заборонено.

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як умисні дії, що виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту.

В апеляційній скарзі прокурор Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_8 просив ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 08 січня 2024 року стосовно ОСОБА_7 в частині вирішення питання стягнення процесуальних витрат скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу, якою стягнути процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1912 грн за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів зі ОСОБА_7 .

Прокурор посилався на те, що наявні у даному кримінальному провадженні документально підтверджені витрати на залучення експерта на загальну суму 1912 грн за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 .

Будь-яких підстав для покладення цих витрат на рахунок держави в ході судового розгляду не встановлено та всупереч положенням ст.370 КПК України жодним чином це судом першої інстанції у своєму рішенні не вмотивовано.

Отже, судом першої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409, ч.1 ст.412 КПК України є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; прокурора ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; заперечення проти апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 ; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Ухвала Красилівського районного суду Хмельницької області від 08 січня 2024 року щодо ОСОБА_7 прокурором оскаржується лише в частині вирішення питання про стягнення процесуальних витрат, а тому відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційним судом переглядається в межах апеляційної скарги.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в підготовчому судовому засіданні захисник подав клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, на підставі ч.4 ст.309 КК України, бо обвинувачений добровільно звернувся до лікувального закладу і проходить лікування від наркоманії.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав у суді першої інстанції подане клопотання захисника.

Відповідно до положень ч.4 ст.309 КК України вказано, що особа, яка добровільно звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії передбачені ч.1 ст.309 КК України.

Згідно ч.1 ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Обвинувачений ОСОБА_7 не оспорював обвинувачення за ч.1 ст.309 КК України та кваліфікацію його дій, судом першої інстанції було роз`яснено наслідки звільнення від відповідальності з підстав, передбачених ч.4 ст.309 КК України, і останній просив задовольнити клопотання захисника.

З`ясовано, що ОСОБА_7 після завершення досудового розслідування добровільно звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування від наркоманії, що підтверджується довідкою №2847 від 01 грудня 2023 року комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний медичний центр психічного здоров`я», що не суперечило закону та не порушувало права учасників процесу, і за таких обставин були наявні правові підстави для задоволення клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження.

Суд першої інстанції зазначив, що процесуальні витрати підлягають віднесенню на рахунок держави, бо чинний кримінальний процесуальний закон чітко встановлює, що витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого лише у двох випадках: ухвалення щодо нього (обвинуваченого) обвинувального вироку; залучення експерта безпосередньо обвинуваченим, що відповідає позиції Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду висловленій 25 червня 2018 року у справі №728/2420/17.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про віднесення на рахунок держави процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта для проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів в сумі 1912 грн та вважає, що такі витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 .

Відповідно до п.3 ч.1 ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч.1 ст.126 КПК України).

При цьому положення КПК України не обмежує процесуальної форми вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. (Це узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17).

При цьому відповідно до правової позиції Об`єднаної Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12 вересня 2022 року у справі №203/241/17, процесуальні витрати не стягуються з особи, а відносяться на рахунок держави, виключно при звільненні особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Колегії суддів Третьої та Першої судових палат Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїх рішеннях від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20), 7 жовтня 2021 року (справа № 584/800/20), 12 квітня 2021 року (справа № 348/1527/20) та 7 грудня 2021 року (справа № 132/283/21) вказали, що звільнення особи від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав та закриття відносно неї кримінального провадження не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертиз.

Водночас, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 судом першої інстанції закрито на підставі ч.4 ст.309 КК України, оскільки він добровільно звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування від наркоманії, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодовувати саме вона.

З огляду на викладене, наявні в даному кримінальному провадженні документально підтверджені витрати на залучення експерта на загальну суму 1912 грн за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 (довідка про витрати на проведення експертизи від 06 жовтня 2023 року №СЕ-19/123-23/10067-НЗПРАП у кримінальному провадженні №0000018).

Ураховуючи допущене судом першої інстанції порушення норм кримінального процесуального закону, ухвала Красилівського районного суду від 27 січня 2024 року в частині вирішення питання про стягнення процесуальних витрат підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про стягнення з ОСОБА_7 процесуальних витрат у сумі 1912 грн на залучення експерта для проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 08 січня 2024 року щодо ОСОБА_7 в частині вирішення питання про стягнення процесуальних витрат скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати у сумі 1912 грн на залучення експерта для проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3