Провадження по справі № 1-кс/522/3627/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

27 червня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козлівка, Піщанського р-ну, Вінницької обл., громадянина України, з середньою освітою, неодружений, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за №0000633 від 07.05.2024 за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та відсутністю постійного джерела доходу, діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою шахрайського заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_6 , із яким склались довірливі стосунки через тривалий час спільної роботи у КП «Спеціальне підприємство КПО», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою мобільного застосунку для обміну повідомленнями «Вайбер» із абонентськими номерами « НОМЕР_1 » та « НОМЕР_2 » в період з 26.12.2023 по 22.03.2024 надіслав повідомлення ОСОБА_6 , в яких під вигаданими приводами: служба в лавах ІНФОРМАЦІЯ_2, смерть матері та потреба у грошових коштах на її поховання, тяжке поранення та інше, прохав надати в борг певні суми грошових коштів, перерахувавши на належний йому картковий рахунок № НОМЕР_3 , емітований АТ «АКЦЕНТ БАНК».

ОСОБА_6 , будучи введеним в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_4 та впевненим в доброчесності останнього, у період з 26.12.2023 по 22.03.2024 переказав декількома транзакціями на різні суми на картковий рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_4 грошові кошти на загальну суму 15 260 грн., заволодівши якими та не маючи наміру їх повертати, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 15 260 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та відсутністю постійного джерела доходу, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою шахрайського заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_7 , із якою склались довірливі стосунки через тривалий час спільної роботи у КП «Спеціальне підприємство КПО», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зателефонувавши 17.03.2024 із мобільного телефону з абонентським номером « НОМЕР_2 » ОСОБА_7 та під вигаданим приводом - отримання тяжкого поранення під час виконання бойових завдань у лавах ІНФОРМАЦІЯ_2 та можливістю ампутації нижньої кінцівки, попросив у борг грошові кошти, перерахувавши їх на належний йому картковий рахунок № НОМЕР_3 , емітований АТ «АКЦЕНТ БАНК».

ОСОБА_7 , будучи введеною в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_4 та впевненою в доброчесності останнього, у період із 17.03.2024 по 11.04.2024 переказала декількома транзакціями на різні суми на картковий рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_4 грошові кошти на загальну суму 5 362 грн. 40 коп., заволодівши якими та не маючи наміру їх повертати, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 5 362 грн. 40 коп.

Крім того, ОСОБА_4 , у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та відсутністю постійного джерела доходу, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою шахрайського заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_8 , із яким склались довірливі стосунки через тривалий час спільної роботи у КП «Спеціальне підприємство КПО», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зателефонувавши 12.04.2024 із мобільного телефону з абонентським номером « НОМЕР_2 » ОСОБА_8 та під вигаданим приводом - отримання тяжкого поранення під час виконання бойових завдань у лавах ІНФОРМАЦІЯ_2 та можливістю ампутації нижньої кінцівки, попросив у борг грошові кошти із зарахуванням їх на належний йому картковий рахунок № НОМЕР_3 , емітований АТ «АКЦЕНТ БАНК».

ОСОБА_8 , будучи введеним в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_4 та впевненим в доброчесності останнього, 12.04.2024 переказав на картковий рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1000 грн., заволодівши якими та не маючи наміру їх повертати, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 1000 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та відсутністю постійного джерела доходу, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою шахрайського заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_9 , із якою склались довірливі стосунки через тривалий час спільної роботи у КП «Спеціальне підприємство КПО», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою мобільного застосунку для обміну повідомленнями «Вайбер» із абонентським номером « НОМЕР_2 » 13.04.2024 надіслав повідомлення ОСОБА_9 , в якому під вигаданим приводом - отримання тяжкого поранення під час виконання бойових завдань у лавах ІНФОРМАЦІЯ_2 та необхідністю проходження лікування, попросив у борг грошові кошти, шляхом переказу на належний йому картковий рахунок № НОМЕР_3 , емітований АТ «АКЦЕНТ БАНК».

ОСОБА_9 , будучи введеною в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_4 та впевненою в доброчесності останнього, 13.04.2024 переказала на картковий рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_4 грошові кошти на загальну суму 1000 грн., заволодівши якими та не маючи наміру їх повертати, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 1000 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та відсутністю постійного джерела доходу, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою шахрайського заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_10 , із якою склались довірливі стосунки через тривалий час спільної роботи у КП «Спеціальне підприємство КПО», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою мобільного застосунку для обміну повідомленнями «Вайбер» із абонентським номером « НОМЕР_2 » 14.04.2024 надіслав повідомлення ОСОБА_10 , в якому під вигаданим приводом отримання тяжкого поранення під час виконання бойових завдань у лавах ІНФОРМАЦІЯ_2 та необхідністю проходження лікування, попросив у борг грошові кошти, шляхом переказу на належний йому картковий рахунок № НОМЕР_3 , емітований АТ «АКЦЕНТ БАНК».

ОСОБА_10 , будучи введеною в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_4 та впевненою в доброчесності останнього, 14.04.2024 переказала на картковий рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_4 грошові кошти на загальну суму 1 500 грн., заволодівши якими та не маючи наміру їх повертати, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 1500 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та відсутністю постійного джерела доходу, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою шахрайського заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_11 , із якою склались довірливі стосунки через тривалий час спільної роботи у КП «Спеціальне підприємство КПО», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою телефонного дзвінка з мобільного телефону з абонентським номером « НОМЕР_2 » 15.04.2024 зателефонував ОСОБА_11 , в якому під вигаданим приводом отримання тяжкого поранення під час виконання бойових завдань у лавах ІНФОРМАЦІЯ_2 та необхідністю проходження лікування, попросив у борг грошові кошти, шляхом переказу на належний йому картковий рахунок № НОМЕР_3 , емітований АТ «АКЦЕНТ БАНК».

ОСОБА_11 , будучи введеною в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_4 та впевненою в доброчесності останнього, 15.04.2024 переказала на картковий рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_4 грошові кошти на загальну суму 900 грн., заволодівши якими та не маючи наміру їх повертати, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 900 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та відсутністю постійного джерела доходу, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою шахрайського заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_12 , із якою склались довірливі стосунки через тривалий час спільної роботи у КП «Спеціальне підприємство КПО», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою мобільного застосунку для обміну повідомленнями «Вайбер» із абонентським номером « НОМЕР_2 » 15.04.2024 надіслав повідомлення ОСОБА_12 , в яких під вигаданим приводом - отримання тяжкого поранення під час виконання бойових завдань у лавах ІНФОРМАЦІЯ_2 та необхідністю проходження лікування, попросив у борг грошові кошти, шляхом переказу на належний йому картковий рахунок № НОМЕР_3 , емітований АТ «АКЦЕНТ БАНК».

ОСОБА_12 , будучи введеною в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_4 та впевненою в доброчесності останнього, 15.04.2024 переказала на картковий рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_4 грошові кошти на загальну суму 1 500 грн., заволодівши якими та не маючи наміру їх повертати, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 1500 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та відсутністю постійного джерела доходу, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою шахрайського заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_13 , із яким склались довірливі стосунки через тривалий час спільної роботи у КП «Спеціальне підприємство КПО», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою телефонного дзвінка з мобільного телефону з абонентським номером « НОМЕР_2 » 19.04.2024 зателефонував ОСОБА_13 , в якому під вигаданим приводом - отримання тяжкого поранення під час виконання бойових завдань у лавах ІНФОРМАЦІЯ_2 та необхідністю проходження лікування, попросив у борг грошові кошти, шляхом переказу на належний йому картковий рахунок № НОМЕР_3 , емітований АТ «АКЦЕНТ БАНК».

ОСОБА_13 , будучи введеним в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_4 та впевненим в доброчесності останнього, 19.04.2024 переказав на картковий рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_4 грошові кошти на загальну суму 500 грн., заволодівши якими та не маючи наміру їх повертати, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 500 грн.

21.06.2024 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні не тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді обмеженням волі на строк до трьох років.

Підозра ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочинах підтверджується комплексом зібраних під час досудового розслідування та долучених до клопотання прокурора доказів (перелік відповідно до клопотання прокурора).

У зв`язку з вищевикладеним орган досудового розслідування звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з наведених в ньому підстав, посилаючись на те, що існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, вчиняти інші злочини.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши прокурора, підозрюваного, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Мотиви суду.

З огляду на ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 2 вказаного Кодексу, завданнями кримінального провадження, наряду, із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також те, щоб до кожного учасника кримінального провадження застосовувалась лише належна правова процедура.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Із аналізу практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», «Мерабішвілі проти Грузії» можна виділити такі критерії стандарту доказування «обґрунтована підозра»:

- існування фактів та інформації, які дали змогу переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення;

- факти, якими обґрунтовується підозра можна «розумно» вважати такими, що підпадають під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність;

- обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні;

- стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.

У теперішній час, пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними по кримінальному провадженні та наданими разом з клопотанням доказами, а саме: поясненями потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; поясненнями свідка ОСОБА_15 ; протоколом огляду виписки руху грошових коштів по рахунку ОСОБА_4 , відкритому в АТ «А-Банк».

Наведені докази у сукупності з іншими документами, що були додані до клопотання формують у слідчого судді внутрішнє переконання щодо причетності ОСОБА_4 до злочинів, у вчиненні яких він підозрюється органом досудового розслідування.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 злочинів за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Отже, слідчий суддя констатує, що матеріали клопотання дозволяють дійти висновку про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.190 КК України. Це є підставою для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Щодо існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 за найтяжчий з який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 3 років.

Суворість покарання за вчинення злочину, який інкримінуються ОСОБА_4 у сукупності із обґрунтованістю повідомленої йому підозри збільшує ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Можливість призначення підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його виннм покарання у виді позбавлення волі, свідчить про наявність ризику, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

Щодо обов`язків, що визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України, які належить покласти на підозрюваного у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст.196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

У клопотанні порушується питання про покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого СВ Відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , а також слідчих, групи слідчих вказаного кримінального провадження, за адресою: АДРЕСА_3 , за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, що обґрунтовується необхідністю полегшення для можливості виклику ОСОБА_4 для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

З огляду на тяжкість, характер інкримінованих кримінальних правопорушень, існуючих ризиків, слідчий суддя вважає обґрунтованими вимоги спрокурора про покладення на ОСОБА_4 саме таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Підозра про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.190 КК України, було повідомлено підозрюваному 21.06.2024 року, то досудове розслідування має бути закінченим до 21.08.2024 року, а тому саме до цього строку слідчий суддя може покласти обов`язки.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 179, 205, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, строком до 2 місяців в межах строку досудового розслідування, до 21.08.2024 року включно, а саме:

- прибувати до слідчого СВ Відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , а також слідчих, групи слідчих вказаного кримінального провадження, за адресою: АДРЕСА_3 , за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, що обґрунтовується необхідністю полегшення для можливості виклику ОСОБА_4 для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про застосування обов`язків обчислюється з моменту винесення ухвали слідчого судді, тобто з 27.06.2024 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваної підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Зобов`язати слідчого, прокурора повідомити підозрюваному письмово під розпис про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до підозрюваного може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 28.06.2024 року о 10:00 годині в залі суду №131.

Слідчий суддя: ОСОБА_16

27.06.2024