Єдиний унікальний номер справи 194/90/24
Провадження № 1-кп/185/552/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000472 від 27 листопада 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників обвинувачених-адвокатів ОСОБА_7 , ( дистанційно) , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :

Від прокурора надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожному окремо, строк якого спливає 06 червня 2024 року, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на її думку, не перестали існувати.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, висловив спільну думку зі своїм захисником адвокатом ОСОБА_8 , який просив застосувати запобіжний захід у вигляді мінімального розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити на домашній арешт. Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 висловив спільну думку зі своїм підзахисним.

З`ясувавши думку сторін кримінального провадження із зазначеного питання, кожного окремо, проаналізувавши та співставляючи зазначені питання між собою та у сукупності з позицією сторін кримінального провадження, змістом обвинувального акту, а також вимогами КК та КПК України, суд приходить до наступного висновку.

Строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного окремо, закінчиться до наступного судового засідання, однак завершити кримінальне провадження неможливо, оскільки є необхідність у відкладенні судового засідання для дослідження доказів.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Окрім того, ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, відповідно до ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покарання за вчинення якого, у разі доведеності вини, передбачає позбавленням волі на строк до десяти років, не має місця роботи, не має постійного джерела прибутку, неодружений, на утриманні нікого не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків, тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати і мають місце при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, відповідно до ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покарання за вчинення якого, у разі доведеності вини, передбачає позбавленням волі на строк до десяти років, не має місця роботи, не має постійного джерела прибутку, неодружений, на утриманні нікого не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків, тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати і мають місце при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, відповідно до ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покарання за вчинення якого, у разі доведеності вини, передбачає позбавленням волі на строк до десяти років, не має місця роботи, не має постійного джерела прибутку, неодружений, на утриманні нікого не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків, тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати і мають місце при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи обсяг пред`явленого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожному окремо, обвинувачення, є достатні підстави вважати, що, зважаючи на ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує останнім, у разі визнання їх винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожний окремо, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, можуть переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства. Водночас суд враховує ризик можливого впливу на свідків, адже свідки безпосередньо перед судом не допитані.

Таким чином, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного окремо, під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру діяння, яке інкримінується останнім, та більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать їх належної процесуальної поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.

Запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту та застави , на думку суду, не будуть стримуючою обставиною і не запобігатимуть скоєнню обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,інших злочинів.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України, не визначається, оскільки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожний окремо, обвинувачуються у вчиненні злочину, який пов`язаний з застосуванням насильства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176, 183, 331, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 01 серпня 2024 року.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 01 серпня 2024 року.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 01 серпня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1