УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року Слідчий суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі клопотання слідчого про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 06.02.2024р. за №0000139, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України (незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, а також незаконний збут наркотичних засобів в особливо великому розмірі).

Під час досудового розслідуванням 06.02.2024р. о 13.15год. біля буд. АДРЕСА_1 за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і 07.02.2024р. його письмово повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

13.03.2024р. слідчий СВ ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 , звернулась до суду з клопотанням про арешт 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 , яка належить підозрюваному ОСОБА_5 з метою забезпечення подальшої конфіскації майна, яка передбачена ч.3 ст.307 КК України як обов`язкове додаткове покарання.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримали повністю, просять його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 пояснили, що до зазначеного в клопотанні майна підозрюваний не має жодного відношення. Він не є співвласником вказаної квартири, ніколи не проживав за цією адресою, не знайомий з іншими співвласниками. Він з народження проживає в м.Кривий Ріг. Скоріш за все власником вказаної квартири є однофамілець підозрюваного.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні матеріали, приходить до такого.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Арешт майна відповідно до ст.131 КПК України є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.3 ч.2, ч.5 ст.170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою конфіскації майна як виду покарання. У такому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, санкція ч.3 ст.307 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З`ясувавши та оцінивши обставини справи, додані до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає клопотання слідчого необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

В даному випадку слідчий суддя виходить з того, що під час досудового розслідування встановлені обґрунтовані підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, відомості про яке в установленому законом порядку внесені до ЄРДР.

За підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_5 та його у встановленому законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, санкція якої передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Саме з метою подальшої конфіскації майна у випадку ухвалення обвинувального вироку суду щодо ОСОБА_5 слідчий і просить накласти арешт на зазначене в клопотанні майно - 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 ..

Разом з тим, оцінивши наявні матеріали, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором не доведено «поза розумним сумнівом», що зазначене в клопотанні майно належить саме підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_3 .

Згідно з доданою до клопотання інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.02.2024 пошук майна підозрюваного ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , здійснено за частковим співпаданням (фактично лише за ПІБ) та з`ясовано, що 08.06.2005р. на підставі свідоцтва про право власності, виданого 01.06.2005 виконавчим комітетом Горбаківської сільської ради, в реєстрі здійснена реєстрація права спільної часткової власності (по 1/4 частині кожному співвласнику) за ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . При цьому, дати народження та РНОКПП вказаних осіб в реєстрі відсутні.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 факт належності йому вказаного майна на праві власності заперечив, зазначив, що ніколи не проживав за вказаною адресою, не знає вказаних в довідці осіб.

Інших доказів, з яких би можливо було достовірно встановити належність зазначеного майна підозрюваному ОСОБА_5 , слідчому судді не надано.

Слідчий суддя вважає, що за відсутності таких доказів, накладання арешту на зазначене в клопотанні слідчого майно може призвести до порушення права власності третіх осіб, які не мають жодного відношення до вказаного кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити повністю.

Керуючись ст.2,98,131,170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання слідчого про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

15.03.2024