Справа № 450/95/24 Провадження № 1-кп/450/7/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0001181 від 14.11.2023 р., відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, який працює фізичною особою-підприємцем, одружений, не має на утриманні малолітніх і неповнолітніх дітей, не депутат, не адвокат, не нотаріус, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, не інвалід, не військовозобов"язаний, не військовослужбовець, безпартійний, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 14.11.2023 р. о 07 год. 11 хв., керуючи технічно справним транспортним засобом марки "FIAT" моделі "SСUDO" номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись ним автодорогою "Львів-Шегині" по вул.Городоцькій у напрямку с.Шегині на перехресті вулиць Шухевича і Квітки-Основ"яненка в с.Зимна Вода, Львівського р-ну, Львівської обл., порушив вимоги Р.2 п.2.3 "б, д", Р.8 п.8.7.3 "е", п.8.10 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки, здійснюючи проїзд у крайній лівій смузі населеного пункту через регульований пішохідний перехід на червноний сигнал світлофора, що забороняє рух, не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 додатку №2 вказаних вище Правил, внаслідок чого відбувся наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який рухався в межах регульованого пішоходного переходу на дозволений для пішоходів зелений сигнал світлофора зліва направо відносно напрямку автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому визнав повністю та пояснив, що обставини, які викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок його необережності, деталі механізму такої він не може зрозуміти і на даний час, однак з порушенням ним Правил дорожнього руху України повністю погоджується. Після наїзду на пішохода він відразу викликав швидку допомогу та повідомив працівників поліції. В медичному закладі він та його родина здійснювала всі заходи і оплату медикаментів, які були необхідні для видужання потерпілого. У вчиненому щиро розкаюється та просить його суворо не карати, а також не позбавляти права керувати транспортними засобами, оскільки це є його єдиним заробітком. Вказав, що на даний час проживає з дружиною, яка не працює, його матір померла приблизно місяць назад, донька з чоловіком та двома дітьми змушені проживати за межами території України у зв"язку з воєнним станом, а інша донька з сім"єю проживають неподалік місця його проживання. Між ним, як фізичною особою-підприємцем, та ТзОВ "ВСЕПОСТАЧ", з 14.07.2020 р. укладено договір, а в подальшому додаткова угода до договору від 02.01.2023 р. із ТзОВ "ІНФОРМАЦІЯ_2", про надання послуг з перевезення вантажів територією України. Вказаним юридичним особам він надає послуги належним йому автомобілем щодо перевезення виготовленої ними м"ясної продукції, оскільки його пенсія є незначною та становить близько 2800,00 грн. на місяць. Крім цього, вказав, що станом на даний час в Україні бракує осіб чоловічої статі, більша частина яких захищають територію України, а тому велика частина підприємств не мають можливості здійснювати свою діяльність. Надав лист-прохання ТзОВ "ІНФОРМАЦІЯ_2" №227 від 15.05.2024 р., яке характеризує його з позитивної сторони та просить суворо не карати, а також не позбавляти права керувати транспортними засобами.

Потерпілий ОСОБА_5 подав 05.03.2024 р. заяву, згідно мотивів якої не має претензій морального і майнового характеру до обвинуваченого, оскільки матеріальні збитки бажає отримати за рахунок страхової компанії, а також просить розгляд справи проводити у його відсутності, суворо не карати ОСОБА_4 та не позбавляти його права керувати транспортними засобами.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість стверджується іншими доказами, зібраними по кримінальному провадженню. Однак, суд визнає недоцільним дослідження доказів про фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду.

Таким чином, аналізуючи зібрані по кримінальному провадженні докази, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, який раніше не судимий, пом"якшуючу покарання обставину як щире каяття, визнання своєї винуватості та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, як на досудовому слідстві, так і в суді, відсутність обтяжуючих покарання обставин, який позитивно характеризується ТзОВ "ІНФОРМАЦІЯ_2", одружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, працює фізичною особою-підприємцем, на наркологічному і психіатричному обліках не перебуває, приходить до переконання обрати покарання в межах санції статті у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами та вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, шляхом застосування санкції ст.75 КК України про звільнення від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із покладенням обов"язків, визначених ст.76 КК України.

Призначаючи ОСОБА_4 основне покарання та звільняючи від відбування такого, суд враховує наведені вище пом"якшуючі і відсутність обтяжуючих обставин, а також позицію потерпілого, який не має претензій морального і майнового характеру до обвинуваченого.

Суд приходить до переконання не застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами з причин наявності у нього єдиного заробітку як фізичної особи-підприємця, який співпрацює із ТзОВ "ВСЕПОСТАЧ" та ТзОВ "ІНФОРМАЦІЯ_2", а також з врахуванням позиції останнього, в тому числі потерпілого.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п.38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п.п.34, 41 рішення "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.

Згідно ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 17038,80 грн. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід припинив свою дію.

Арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 16.11.2023 р. на транспортний засіб марки "FIAT" моделі "SСUDO" номерний знак НОМЕР_1 , слід скасувати.

Речові докази, а саме транспортний засіб марки "FIAT" моделі "SСUDO" номерний знак НОМЕР_1 , слід вважати повернутим обвинуваченому ОСОБА_4 згідно його розписки від 29.12.2023 р.; 2 (два) СД-диски слід залишити на зберіганні при матеріалах справи органу обвинувачення.

Керуючись ст.ст.369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Згідно ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування обраного основного покарання з випробуванням, надавши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов"язки, передбачені ст.76 КК України, а саме періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 17038,80 грн.

Арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 16.11.2023 р. на транспортний засіб марки "FIAT" моделі "SСUDO" номерний знак НОМЕР_1 , - скасувати.

Речові докази, а саме транспортний засіб марки "FIAT" моделі "SСUDO" номерний знак НОМЕР_1 , - вважати повернутим засудженому ОСОБА_4 згідно його розписки від 29.12.2023 р.; 2 (два) СД-диски - залишити на зберіганні при матеріалах справи органу обвинувачення.

На вирок може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1