Справа № 366/614/18
Провадження № 1-в/366/9/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника уповноваженого з питань пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків, Київської області подання начальника Вишгородського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» в м.Києві та Київської області ОСОБА_6 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коленцівське Іванківського району, Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

встановив:

16.01.2024 року з Вишгородського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» в м.Києві та Київської області до суду надійшло подання, у порядку виконання вироку суду, про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , якого вироком Іванківського районного суду Київської області від 28.03.2018 року засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 2500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42 500 гривень, так як на теперішній час закінчились передбачені приписами ст.80КК України строки давності виконання вироку суду.

При таких обставинах, в поданні Вишгородського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» в м.Києві та Київської області, на підставі ст.80 ч. 1 п.1 КК України, ст.152КВК України ставиться питання, щодо звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

Представник Вишгородського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» в м.Києві та Київської області у судовому засіданні подання підтримала.

Прокурор та засуджений також просили задовольнити подання про звільнення від призначеного покарання.

Суд дослідивши відповідні матеріали особової справи ОСОБА_5 , вислухавши думку учасників судового провадження, вважає зазначене подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

При дослідженні матеріалів особової справи, встановлено, що ОСОБА_5 засуджено вироком Іванківського районного суду Київської області від 28.03.2018 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 2500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42 500 гривень.

Зазначений вирок суду набрав законної сили 02.05.2018 року.

Приписами п. 1 ч. 1 ст.80КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки - два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.80КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24.12.2015) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст.80КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389, 389-1 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК.

Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Таке правозастосування відповідає вимогам ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Наявність лише факту несплати засудженим штрафу не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно до приписів ст.152КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Також, суд враховує, що засудження ОСОБА_5 було здійснено шляхом затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 27.02.2018 року. Суд враховує положення ч. 1 ст. 476 КПК України згідно яких, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Також, судом встановлено, що відповідно до положень Закону № 1074-ІХ від 04.12. 2020 року ст. 366-1 КК України було декриміналізовано. Враховуючи викладене, суд не вбачає законодавчо визначеної процедури щодо реаліції прокурором вимог ч. 1 ст. 476 КПК України.

Враховуючи та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Іванківського районного суду Київської області від 28.03.2018 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 80 ч.1 п.1 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що дане подання начальника Вишгородського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» в м.Києві та Київської області ОСОБА_6 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд -

ухвалив:

Подання начальника Вишгородського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» в м.Києві та Київської області ОСОБА_6 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Іванківського районного суду Київської області від 28.03.2018 року засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 2500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42 500 гривень, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в суді. Копія ухвали не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області, а особа, яка є учасником кримінального провадження, але не була присутня при проголошенні ухвали, має право оскаржити її в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_7