КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду міста Києва від 19.05.2022, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кемерово рф, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.121 КК України та призначено йому покарання у виді 8 років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 10 листопада 2020 року до 16 травня 2021 року, а також з 18 травня 2021 року до дня набрання даним вироком законної сили включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 22 годині 30 хвилин, перебуваючи біля трамвайних колій кінцевої зупинки трамваю АДРЕСА_3 , спільно з раніше знайомим йому ОСОБА_9 , вживали алкогольні напої. У цей час, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, ОСОБА_6 вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_9 , під час якого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на спричинення останньому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, кулаками наніс близько двох ударів в обличчя ОСОБА_9 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синців на верхній і нижній повіках правого ока та садно в лобній області праворуч, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Після цього, ОСОБА_6 дістав предмет, який має колюче-ріжучі властивості, по типу клинка ножа, який мав при собі, та наніс ним один удар потерпілому ОСОБА_9 в область живота, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення живота ліворуч з ушкодженням печінки і розвитком крововтрати, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, яке перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 , від якого настала смерть останнього на місці.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та змінити правову кваліфікацію його діянь з ч.2 ст.121 КК України на ст.ст.123, 119 КК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, обвинувачений зазначає про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадженні та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив надані докази та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину ґрунтуються на досліджених в ході судового розгляду доказах - показаннях обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколі проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 від 11.11.2020 з додатком; протоколах огляду місця події з ілюстративною таблицею від 10.11.2020; копії лікарського свідоцтва про смерть № 020-2554 від 11.11.2020; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.11.2020; постанові слідчого СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_13 від 10.11.2020; протоколі проведення слідчого експерименту від 11.11.2020 за участю ОСОБА_6 з додатком; висновку експерта № СЕ-19/111-20/56854-Б від 25.01.2021; висновку експерта № СЕ-19/111-20/56865-Б від 22.01.2021; висновку експерта № 021-2554-2020 від 09.02.2021; висновку експерта № 022-97-2554-2020 від 11.02.2021; висновку експертного дослідження № 082-939-2020 від 20.11.2020; висновку експертного дослідження № 051-2283-2020 від 19.11.2020; висновку експертного дослідження № 061-1814-2020 від 02.02.2020; висновку експертного дослідження № 072-127-2020 від 30.11.2020; висновку судово-психіатричного експерта № 663 від 03.12.2020; протоколі затримання особи, підозрюваної вчиненні злочину від 10.11.2020; даних з приладу «DRAGER ALKOTEST6820».

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину в суді першої інстанції визнав частково, вважає, що діяв в межах самооборони, оскільки захищався від протиправного посягання на його життя з боку потерпілого. Показав, що увечері ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 21 год. прийшов до ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , з яким раніше виникали конфлікти. Вони разом випивали, виник конфлікт. ОСОБА_9 вихватив ніж, через це він його ударив. До того, як ОСОБА_9 дістав ніж, він ударив його тричі рукою в голову. Він розумів, що вдарив ОСОБА_9 ножем, але крові спочатку не було, швидку та поліцію не викликав. Ніж ОСОБА_9 він заховав неподалік у плитах, а свій викинув до сміттєвого баку. Обвинувачений зазначив, що не хотів, щоб ОСОБА_9 помер, думав, що той виживе.

Потерпіла ОСОБА_10 суду показала, що обвинуваченого ОСОБА_6 до цього не знала, але чула про нього від сина ОСОБА_9 , з яким вони працювали разом, постійно бачились. Син розповідав їй про конфлікт між ним та ОСОБА_6 , який рік тому вдарив сина цеглиною по голові. Її син ніколи не носив при собі ніж, про його загибель їй уранці повідомили працівники поліції. Просить суд строго покарати обвинуваченого, так як останній не викликав швидку, не надав її сину допомогу.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що працює на пункті прийому сировини, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 приходили разом і жили все літо за 20-30 метрів від неї, часто з ними була ОСОБА_12 , вони випивали разом, коли випивали, то сварились. Того дня вона прийшла на роботу о 06:30, ОСОБА_12 повідомила, що ОСОБА_9 не просинається. Після цього вона підійшла та побачила, що ОСОБА_9 лежав лицем донизу і не дихав, вона викликала поліцію і швидку. ОСОБА_6 підійшов до них коли вже приїхала поліція. Про обставини події ОСОБА_12 їй нічого не говорила.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що знайома з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , між якими часто виникали конфлікти. Того дня вони втрьох вживали алкогольні напої, чоловіки почали сперечатись, хто саме почав бійку вона не бачила. ОСОБА_6 бив ОСОБА_9 в голову, у ніс, останній був майже непритомний. Вони побились і дістали ножі. ОСОБА_6 наносив ОСОБА_9 удари рукою, в якій був ніж. Ножові поранення на тілі когось із них вона не бачила. Коли вони дістали ножі, вона пішла спати за плити, які знаходяться на відстані 100 метрів від місця події. Це все відбувалось у темний час доби з 20:00 до 21:00, вона нічого не чула, прокинулась о другій годині ночі і пішла до ОСОБА_9 , який лежав на животі та був теплим, однак вважає, що він вже був мертвий, жодних слідів на місці події не бачила. ОСОБА_6 то з`являвся, то зникав і десь близько п`ятої години ранку зізнався, що вдарив ОСОБА_9 ножем.

Під час огляду місця події 10.11.2020 - ділянки місцевості поряд з бетонним парканом, який знаходиться поряд з трамвайними шляхами на кінцевій зупинці 35-го трамваю, на розі вул. С. Лифаря та вул. Закревського в м. Києві - виявлено труп ОСОБА_9 .

В ході огляду місця події 10.11.2020 - ділянки місцевості розміром 10х10 метрів, котра розміщується із зворотної сторони від торгових будівель за адресою: м. Київ, перетин вул. С. Лифаря та Закревського, навпроти будинку АДРЕСА_5 - виявлено та вилучено предмет, схожий на ніж складного виду, який має дерев`яне руків`я коричневого кольору, на лезі мається напис «Stainless».

Під час огляду місця події 10.11.2020 - ділянки місцевості розміром 5х5 метрів, яка знаходиться навпроти під`їзду АДРЕСА_6 , особа, яка представилася як ОСОБА_6 , пояснив, що заподіяв удар ножем знайомому на ім`я ОСОБА_9 . Після чого викинув ніж у сміттєвий бак з металевою поверхнею навпроти другого під`їзду будинку АДРЕСА_5 . Після цього, ОСОБА_6 добровільно, у присутності двох понятих, вказав на металевий бак для сміття сірого кольору, в ході огляду якого було виявлено та вилучено предмет, схожий на ніж з руків`ям чорного кольору, лезо загострене із зазубринами, довжина леза 11 см., довжина руків`я 9 см. ОСОБА_6 пояснив, що він наносив даним ножем удар ОСОБА_9 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.11.2020, свідок ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_6 як чоловіка, з яким вона перебувала в ніч з ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_4 .

В ході проведення слідчого експерименту 11.11.2020, свідок ОСОБА_12 відтворила обставини спричинення потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Під час проведення слідчого експерименту 11.11.2020, ОСОБА_6 за допомогою ляльки-манекену та імітаційного предмету, схожого на ніж, відтворив обставини та механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 020-2554 від 11.11.2020, причиною смерті ОСОБА_9 , є колото-різана рана живота з ушкодженням печінки.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-20/56854-Б від 25.01.2021, генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин з ядрами на правій щоці клинка предмета, схожого на ніж, вилученого 10.11.2020 з металевого баку для сміття під час огляду місця події, є змішаними та містять генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові трупа ОСОБА_9 .

Як вбачається з висновків експерта № 021-2554-2020 від 09.02.2021, № 022-97-2554-2020 від 11.02.2021, смерть ОСОБА_9 настала від колото-різаного поранення живота з ушкодженням печінки і розвитком крововтрати. Проникаюче колото-різане поранення живота з ушкодженням печінки має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Між колото-різаним пораненням живота і смертю убачається прямий причинний зв`язок. Пошкодження, виявлені при дослідженні трупа ОСОБА_9 , могли виникнути за обставин, вказаних підозрюваним та свідком в ході відтворення обстановки та обставин події при проведенні слідчого експерименту від 11.11.2020.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 663 від 03.12.2020, на період кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , він не виявляв ознак будь-якого психічного розладу, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_6 не виявляє ознак будь-якого психічного розладу, за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними, не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Наведені докази у своїй сукупності є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, відповідають вимогам належності та допустимості, будь-яких істотних розбіжностей або суперечностей, які б могли вплинути на правильність висновку суду щодо винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів не вбачає.

Оцінивши докази у їх сукупності, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального правопорушення, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме - в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

Колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що ножові поранення потерпілому він наніс з метою самооборони та захисту свого життя і здоров`я, оскільки при затриманні у ОСОБА_6 не виявлено жодних тілесних ушкоджень, а матеріали кримінального провадження не містять будь-яких доказів вчинення ОСОБА_9 неправомірних дій щодо ОСОБА_6 .

Так, хоча обвинувачений ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_12 під час судового розгляду показали, що потерпілий на момент початку конфлікту тримав у руці ніж, однак ніхто з них не заявляв про те, що потерпілий намагався нанести вказаним ножем удари обвинуваченому, що дає підстави вважати, що потерпілий здійснив демонстрацію ножа лише з метою психологічного впливу на обвинуваченого щоб не допустити вчинення насильницьких дій обвинуваченим щодо нього.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду міста Києва від 19.05.2022 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3