Справа № 629/1017/22
Провадження № 1-кс/629/88/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Лозова

Слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_2 , прокурора- ОСОБА_3 , захисника- ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_5 в рамках розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000101 від 28.12.2021 року за ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України,-

встановив:

Захисник ОСОБА_5 - ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на повідомлення слідчого про підозру. В обґрунтування скарги зазначив, що СВ Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000101 від 28.12.2021 року. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України. Зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що перебуваючи на посаді директора ТОВ «РемБудКо», під час виконання договору №27/21/481 від 13.12.2021 року про надання послуг з поточного ремонту житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зловживаючи своїм службовим становищем, привласнив грошові кошти замовника управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради в сумі 339842 грн. А також, з метою привласнення чужого майна видав офіційні документи, в яких вказано недостовірну інформацію щодо фактичного проведення ремонтних робіт на вказаному об?єкті. Зауважив, що про підозру ОСОБА_5 повідомлено з порушенням ст.ст. 21, 276-278 КПК України та ст. 55 Конституції України. Зміст повідомлення про підозру свідчить про некоректність, наявність суперечностей у стислому викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру. Так, слідчим у повідомленні про підозру вказано, що наприкінці жовтня на початку листопада 2021 року, КП «Тепловодосервіс» Лозівської міської ради власними силами працівниками підприємства та за власні кошти проведено роботи у повному обсязі із поточного ремонту житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, ним не зазначено ані об?єми виконаних робіт, ані їх вартість. Вказані обставини є суттєвими, оскільки напряму пов?язані з роботами із поточного ремонту вказаного житлового будинку, які, на думку слідчого, не були виконані ТОВ «РемБутКо». Враховуючи, що дане кримінальне провадження розпочате на підставі рапорта прокурора Лозівської окружної прокуратури, при відсутності заяви потерпілого про вчинення кримінального правопорушення та заяви про залучення особи до провадження як потерпілого, суперечливим також є твердження слідчого про те, що УЖКГ та будівництва Лозівської міської ради завдано майнової шкоди. Крім того, в повідомленні про підозру зазначено, що УЖКГ та будівництва Лозівської міської ради, як оплату за виконання ремонтних робіт, безпідставно зі свого рахунку здійснено переказ на рахунок ТОВ «РемБудКо» грошових коштів на загальну суму 339842 грн. Тобто вказані кошти перебували у законному віданні УЖКГ та будівництва Лозівської міської ради і воно мало повноваження щодо розпорядження ними. У ОСОБА_5 ж не було повноважень щодо розпорядження вказаними коштами, а тому він об`єктивно не міг їх привласнити. Таким чином, твердження органу досудового розслідування про привласнення ОСОБА_5 чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у великих розмірах (ч.4 ст. 191 КК Украни), не підтверджується жодними доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, що свідчить про необгрунтованість та безпідставність оголошеної підозри. Необгрунтованість та безпідставність оголошеної ОСОБА_5 підозри стосується стислого викладу фактичних обставин і правової кваліфікації кримінального правопорушення, передбачного ч.2 ст. 366 КК України. Також зазначив, що складене 17.11.2023 письмове повідомлення про підозру направлено слідчим ОСОБА_5 в мобільний додаток «WhatsApp», а фактичне вручення письмового повідомлення про підозру відбулось 21.11.2023 року під час виклику ОСОБА_5 до слідчого для допиту в процесуальному статусі підозрюваний, а отже слідчим порушено вимоги складання та вручення повідомлення про підозру. Вважаючи повідомлення слідчого про підозру необґрунтованим та безпідставним, захисник просив його скасувати.

В судовому засіданні захисник скаргу підтримав та надав пояснення, аналогічні викладеним в скарзі.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на її безпідставність та необгрунтованість. Пояснив, що після виявлення з засобів масової інформації обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато розслідування вказаних кримінальних правопорушень. Досудовим розслідуванням встановлено причетність ОСОБА_5 до вчинення злочинів, передбачених ч.4 ст.191 та ч.2 ст.366 КК України. Зміст повідомлення про підозру ОСОБА_5 містить відомості, передбачені ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру вручено у відповідності до положень ст. 278 КПК України. Зауважив, що починаючи з вересня 2023 року до 17.11.2023 слідчий та прокурор неодноразово повідомляли ОСОБА_5 , що йому необхідно з`явитися до Лозівського РВП для отримання повідомлення про підозру, в тому числі з рекомендованими повідомленнями направляли повістки про виклик за зареєстрованим місцем проживання та місцем роботи, повідомляли йому про це засобами телефонного зв`язку та за допомогою messengerа WhatsApp. Однак ОСОБА_5 весь час ухилявся від прибуття до слідчого для отримання повідомлення про підозру, пояснюючи це тим, що він перебуває у відрядженнях та на лікуванні. У зв`язку з чим органом досудового розслідування повідомлення про підозру від 17.11.2023 було направлено засобами поштового зв`язку на домашню адресу ОСОБА_5 , на ТОВ «Істок», де він є директором, та на підприємство «Бумеранг-3», що обслуговує будинок, де проживає ОСОБА_5 , відповідно до статтей 135 та 278 КПК України.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження за №0000101 від 28.12.2021 року за ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України.

Постановою слідчого від 07.06.2023 у вказаному кримінальному провадженні визнано потерпілим УЖКГ та будівництва Лозівської міської ради та постановами слідчого залучено його представника.

17.11.2023 року слідчим СВ Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 за погодженням прокурора Лозівської окружної прокуратури ОСОБА_3 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, яку було отримано ОСОБА_5 21.11.2023 року.

На час розгляду даної скарги сторону захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, з 4-х томів кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ознайомились з 2 томами.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст. 277 КПК України.

Відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного із передбачених КПК України запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.

КПК України не містить визначення терміну "обгрунтована підозра" і визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.1 ст. 9 КПК України).

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagoz v. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

Отже, на стадії досудового розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Згідно ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Порядок вручення письмового повідомлення про підозру передбачається положеннями ст. 278 КПК України, відповідно до частини першої якої письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Виходячи з аналізу зазначених норм кримінального процесуального закону слідчий суддя вважає, що тільки порушення вимог наведених КПК України, а саме порушення випадків, змісту та порядку повідомлення особі про підозру може бути предметом для оскарження повідомлення про підозру.

Слідчий суддя перевіряє обґрунтованість підозри, а саме стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчинені якого підозрюється особа, в тому числі зазначення часу і місця його вчинення, а також інші суттєві обставини, відомі на момент повідомлення про підозру, але не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо належності та допустимості зібраних у справі доказів, наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011)), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Так, за своїм змістом повідомлена ОСОБА_5 підозра у кримінальному провадженні №0000101 від 28.12.2021 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, відповідає вимогам ст. 277 КПК України, та містить усі відомості, передбачені зазначеною нормою закону, в тому числі зміст підозри, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , із зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_5 був причетний до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України. При врученні повідомлення були дотримані вимоги ст. 278 КПК України.

Слідчий суддя наголошує, що на етапі досудового розслідування слідчий суддя при розгляді скарги в порядку п. 10 ч. 1 ст.303 КПК України не уповноважений вирішувати питання щодо наявності в діях підозрюваного всіх елементів складу конкретного кримінального правопорушення, щодо правильності кваліфікації дій підозрюваного, а також оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Окрім того, незгода сторони захисту з достатністю доказів, якими підозра обґрунтована, має бути предметом безпосереднього розгляду кримінального провадження судом.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Приписами ч.1 ст.276 КПК України встановлено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно із ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 3 ст. 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження слідчим направлялися ОСОБА_5 засобами поштового зв`язку повістки про виклик для вручення повідомлення про підозру 13.10.2023 на 23.10.2023 та 02.11.2023 на 07.11.2023, в тому числі за адресою зареєстрованого місця проживання та за місцем роботи.

Згідно відповідей КНП «Лозівське ТМО» на запити слідчого та медичної документації, доданої до скарги, з 28.09.2023 по 09.10.2023 та з 23.10.2023 по 03.11.2023 ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні, 06.11.2023 звертався до медичного центру ТОВ «Харт Лайф Хоспітал», де йому було встановлено діагноз із зазначенням захворювань.

За змістом скарги та з пояснень прокурора і захисника вбачається, що ОСОБА_5 до 21.11.2023 до слідчого для вручення повідомлення про підозру не з`являвся, фактично отримав його 21.11.2023.

Із огляду на вказане у органу досудового розслідування не було об`єктивної можливості здійснити безпосереднє повідомлення про підозру ОСОБА_5 у день його складення - 17.11.2023.

Відповідно до супровідного листа, фіскального чеку та опису вкладення від 17.11.2023 повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 17.11.2023 та повістка про його виклик до слідчого для допиту в якості підозрюваного були направлені Лозівським РВП 17.11.2023 засобами поштового зв`язку ЖЕО за місцем проживання ОСОБА_5 (ПП «Бумеранг-3») та за місцем його роботи (ТОВ «Істок»).

Згідно розписки ОСОБА_5 та його захисника на повідомленні про підозру,- оригінал вказаного повідомлення вони отримали 21.11.2023.

Із огляду на наведене слідчий суддя прийшов до висновку про те, що орган досудового розслідування вжив достатніх заходів для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 . Тому ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного.

У зв`язку із вищевикладеним слідчий суддя дійшов висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст. 276-278 КПК України, а тому скарга захисника є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 306, 307 КПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 29.02.2024.

Слідчий суддя: ОСОБА_1