Справа № 953/8609/23
н/п 1-кп/953/524/24

"14" березня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
адвоката-захисника ОСОБА_4 ,
законних представників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до особи, що не досягла віку кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України відносно неповнолітньої:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, українки, учениці 9-Б класу комунального закладу «Харківського ліцею № 37 Харківської міської ради», не є інвалідом, з неповною середньо освітою, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру раніше не застосовувались,
До Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання про застосування до неповнолітньої, як до особи, що не досягла віку кримінальної відповідальності, примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітньої.
В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в чотирнадцятирічному віці, до досягнення віку з якого може наставати кримінальна відповідальність за ч.1 ст.125 КК України, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Так, 12.08.2023, приблизно о 13:30 год, точний час не встановлено, ОСОБА_8 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі раптово виниклого конфлікту, діючи з прямим умислом, спрямованим на нанесення тілесних ушкоджень, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись обличчям до своєї знайомої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на відстані витягнутої руки, під час розмови, зненацька нанесла останній кулаком своєї правої руки один удар в область щелепи зліва, від удару свідомість потерпіла не втратила та почала відходити назад, ОСОБА_8 в свою чергу зробила потерпілій підніжку, від чого остання впала спиною на землю, свідомість від цього не втративши. Після чого, ОСОБА_8 стоячи над потерпілою, нанесла їй дев`ять ударів кулаками обох рук в область плеч та голови, в свою чергу потерпіла намагалась захищатись, прикриваючи своє обличчя руками. Після чого, ОСОБА_8 відходячи від потерпілої вдарила її своєю правою ногою два рази в область ніг.
В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_8 , потерпілій ОСОБА_9 спричинено, згідно з висновком експерта №09-1214/2023 від 17.08.2023, синці на шкірі лівої щоки на відстані 1,5 см від лівого кута роту, в ділянці підборіддя ліворуч, на зовнішній поверхні лівого плеча в верхній, середній та нижній третині, по задньо-зовнішній поверхні правого плеча в верхній третині.
За ступенем тяжкості: синці на шкірі лівої щоки на відстані 1,5 см від лівого кута роту, в ділянці підборіддя ліворуч, на зовнішній поверхні лівого плеча в верхній, середній та нижній третині, по задньо-зовнішній поверхні правого плеча в верхній третині викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б» 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносять до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.».
В судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_8 свою вину у скоєнні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнала повністю та пояснила, що дійсно вона 12.08.2023, приблизно о 13:30 год., знаходилась за адресою: АДРЕСА_2 , та на підставі раптово виниклого конфлікту, нанесла знайомій їй ОСОБА_9 кулаком правої руки один удар в область щелепи зліва, від удару свідомість потерпіла не втратила та почала відходити назад, а вона зробила їй підніжку, після чого ОСОБА_9 впала спиною на землю. В подальшому, вона нанесла їй дев`ять ударів кулаками обох рук в область плеч та голови, та вдарила правою ногою два рази в область ніг. У вчиненому розкаюється, запевняє суд, що в подальшому не буде вчиняти кримінальні правопорушення.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав і підтвердив обставини викладені в ньому.
Законний представник неповнолітньої ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.
Спеціаліст психолог ОСОБА_7 , ніяких застережень не виказала.
Потерпіла та її законний представник ОСОБА_6 клопотання прокурора підтримали.
Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
У свою чергу, ч. 2 ст. 105 КК України, передбачено, що суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження;2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; З) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.
Разом з тим, у відповідності до ч. 3 ст. 105 КК України, до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті; тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
Крім того, абз. 4 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України , суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).
Відповідно до ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 125 КК України настає з шістнадцяти років, що свідчить про те, що неповнолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність.
За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.
Відповідно до ч.2 ст.484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.
При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітньої ОСОБА_8 суд враховує особу неповнолітньої, яка на обліку у лікаря-нарколога, психіатра не перебуває, на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не досягла 16 років і таким чином не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 , згідно ст.. 66 КК України, є вчинення суспільно небезпечного діяння неповнолітнім у віці 14 років.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про застосування до неповнолітньої ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітньої.
Керуючись ст. 22, 97, 105 КК України, 484-501 КПК України, суд,-
Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру до особи, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність - задовольнити.
Застосувати до неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітньої, а саме: в період часу з 20.00 години до 07.00 години неповнолітня ОСОБА_8 повинна перебувати вдома за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 1 (один) рік.
Передати неповнолітню ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 під нагляд батька ОСОБА_5 .
Заборонити неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будь яке спілкування з потерпілою неповнолітньою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 1 (один) рік.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом семи діб з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_10