Справа 367/5324/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1247/2024 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

20 лютого 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 13 жовтня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ломачинці Сокирянського району, Чернівецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 25.06.2021 за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 13 жовтня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом складання покарання, призначеного за даним вироком з покаранням у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, призначеним за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 25.06.2023 року, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі 1870 гривень.

Зараховано у покарання, остаточно призначене ОСОБА_7 за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання, відбуте повністю за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 25.06.2023 року у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, за наступних обставин.

Так, 02 квітня 2019 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин (точний час не встановлено), ОСОБА_7 , проходячи по вул. Яровій в напрямку вул. Дніпровська смт Гостомель Київської області, під стовпом другої дільниці паркану державної установи «Бучанська виправна колонія №85» побачив два згортки в яких знаходились 11 згортків з кристалоподібною речовиною білого кольору.

Переконавшись, що виявлена ним речовина є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), ОСОБА_7 , перебуваючи в тому ж місці, в той же час, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу для власного вживання без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, підняв два вищевказаних згортки в яких знаходились 11 згортків з кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 1,230 г.

Таким чином, ОСОБА_7 шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 1,230 г, для власного вживання, без мети збуту.

Достовірно розуміючи, що придбане ним є наркотичним засобом , обіг якого обмежено - метадон (фенадон), ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, перебуваючи в тому ж місці, в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій помістив два згортки, в яких знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 1,230 г, до правої кишені куртки, в яку був одягнутий.

Таким чином, ОСОБА_7 почав зберігати наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 1,230 г, для власного вживання, без мети збуту.

В подальшому, ОСОБА_7 , незаконно зберігаючи при собі вказаний наркотичний засіб, попрямував в напрямку вул. Дніпровська, де був зупинений працівником державної установи «Бучанська виправна колонія №85», який викликав наряд поліції, по прибуттю якого ОСОБА_7 02.04.2019 в період часу з 16 год. 23 хв. по 17 год. 23 хв. добровільно видав працівникам поліції два вищевказаних згортки в яких знаходились 11 згортків з кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 1,230 г, який він незаконно придбав, зберігав для власного вживання без мети збуту.

На вказаний вирок заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом повного складання покарання, призначеного за даним вироком з покаранням, призначеним вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 25.06.2021, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 110 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1870 грн.

Зарахувати у покарання, остаточно призначене ОСОБА_7 за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання, повністю відбуте за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 25.06.2021 року у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що остаточно призначене судом покарання ОСОБА_7 на підставі ч.4 ст. 70 КК України у виді штрафу тільки із його визначенням у грошовій сумі, із перерахуванням розміру у гривнях, без визначення його розміру у певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є неправильним застосуванням кримінального закону.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, думку обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичнимобставинам кримінального провадження і підтверджуються наявними доказами, в їх сукупності, які за згодою учасників судового провадження досліджувались у порядку передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, а тому, згідно із ч.2 ст. 394 КПК України апеляційному оскарженню та перегляду не підлягають.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів враховує наступне.

Нормою Загальної частини КК України, яка визначає поняття та правила застосування покарання у виді штрафу, є стаття 53 КК України, згідно з якою штраф - грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині КК України, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини КК України не передбачено вищого розміру штрафу. Положенням частини п`ятої цієї статті, які регулюють порядок заміни несплаченої суми штрафу покаранням іншого виду, розраховують таку заміну, виходячи з неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абз.2 п.29 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» покарання має бути визначене у вироку таким чином, щоб під час його виконання не виникло жодних сумнівів стосовно його виду та розміру.

Тобто, кримінальний закон сформульовано однозначно, він чітко і послідовно вказує на єдиний вимір розміру покарання у виді штрафу - неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Разом з тим, суд першої інстанції оскаржуваним вироком після засудження ОСОБА_7 за ч.1 ст. 309 КК України та призначення йому покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн., призначив йому остаточне покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України з врахуванням покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 25.06.2021 року у виді штрафу в розмірі 1870 грн.

Отже остаточно призначене судом покарання ОСОБА_7 на підставі ч.4 ст. 70 КК України у виді штрафу тільки із його визначенням у грошовій сумі, із перерахуванням розміру у гривнях, без визначення його розміру у певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є неправильним застосуванням кримінального закону, про що правильно вказує в апеляційній скарзі прокурор.

За таких обставин, доводи прокурора щодо неправильного застосування судом закону України при призначенні остаточного покарання ОСОБА_7 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, у зв`язку з чим вирок суду підлягає зміні в частині призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 13 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 - змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом повного складання покарання, призначеного за даним вироком з покаранням, призначеним вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 25.06.2021, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 110 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1870 грн.

Зарахувати у покарання, остаточно призначене ОСОБА_7 за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання, повністю відбуте за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 25.06.2021 року у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя