Справа № 953/7721/23
н/п 1-кс/953/2477/24
"03" квітня 2024 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
встановив:
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що технік начальник групи зв`язку та АСУ ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 майстер-сержант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території Харківської області, в умовах збройної агресії РФ проти України, у березні 2022 року, порушивши наказ командира, в умовах дії воєнного стану, самовільно залишила місце служби з метою ухилитися від військової служби.
Разом з цим, встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у тимчасово окупованому смт. Куп`янськ-Вузловий Куп`янського району Харківської області, у період з 01.07.2022 до моменту деокупації вказаного населеного пункту, добровільно займала посаду т.зв. «инженера 1 категории службы кадров» у підприємстві, що був створений та функціонував в інтересах держави-агресора т.зв. «Государственном предприятии «Купянская железная дорога», та у зв`язку із виконанням своїх посадових обов`язків вчиняла дії щодо кадрового забезпечення зазначеного підприємства, чим здійснювала пособництво державі-агресору.
06.02.2024 старшим слідчим СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 , складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч.1 ст. 111-2 КК України.
Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням з прокурором 06.02.2024, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).
Згідно витягу № 368569786 від 05.03.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності є власником у розмірі частки 1/4 квартири загальною площею 50,4 м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, а саме: у пособництві державі-агресору, тобто вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору, окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянином України з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора.
Покарання за ч. 1 ст. 111-2 КК України передбачає позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.
Сторона обвинувачення зазначає, що повідомлення сторони захисту про розгляд арешту вказаного майна може нести негативні наслідки для його забезпечення, в тому числі надасть можливість власнику або її довіреним особам вчинити дії з перереєстрації належного їй нерухомого майна.
В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.
Майно, яке не було тимчасово вилучене, власником може бути відчужене, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення підозрюваної ОСОБА_5 .
У встановленому нормами КПК України порядку повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 06.02.2024 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 4 ст. 408 КК України, вручено 11.03.2024 матері ОСОБА_5 ОСОБА_7 , у зв`язку з відсутністю ОСОБА_5 за місцем реєстрації. (а.с. 28-41).
Санкція ч. 1 ст. 111-2 КК України, передбачає позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.
Згідно інформації з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майна та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №368569786 від 05.03.2024, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві спільної часткової власності є власником у розмірі частки 1/4 квартири загальною площею 50,4 м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 54-55).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення, накладання арешту на вказане у клопотанні майно підозрюваного забезпечить можливу конфіскацію майна у даному кримінальному провадженні, враховуючи санкцію ч. 1 ст. 111-2 КК України.
Захід забезпечення у вигляді арешту майна підозрюваного, шляхом заборони відчуження вказаного майна, належного підозрюваному, відповідає завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності підозрюваної ОСОБА_5 завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, яке на праві спільної часткової приватної власності належить підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартиру загальною площею 50,4 м, у розмірі частки 1/4, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони права на її відчуження та розпорядження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту отримання ним копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1