Справа 127/7437/24
Провадження 1-кс/127/3337/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання ОСОБА_3 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2022 (справа № 127/22057/22), в рамках кримінального провадження № 0000546 внесеного до ЄРДР 30.09.2022, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали клопотання ОСОБА_3 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2022 (справа № 127/22057/22), в рамках кримінального провадження № 0000546 внесеного до ЄРДР 30.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України.

Як зазначається заявником, останній не був присутній під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно, а відтак останній не міг заявляти відповідні клопотання, зокрема щодо передачі автомобіля марки та моделі «RENAULT MEGANE», р/н НОМЕР_1 на відповідальне зберігання власнику.

Разом з тим, на даний час досудове розслідування триває, однак всі необхідні та можливі слідчі дії з автомобілем та його експертні дослідження проведені. Тривале перебування автомобіля на відкритому просторі спец майданчику поліції, в зимовий період часу, без належних умов зберігання, призводить до псування вузлів та агрегатів, втрати його товарного вигляду, а також неможливості використання по призначенню, що вочевидь свідчить про відсутність потреби в подальшому його зберіганні на арешт майданчику.

З огляду на викладене, заявник звернувся до суду з вищевказаним клопотанням та просив його задовольнити.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак 10.05.2024 звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив про те, що вимоги клопотання підтримує в повному обсязі.

Слідчий та прокурор - процесуальний керівник у даному кримінальному провадження, в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлялися завчасно та належним чином, про причини неприбуття суд не повідомили.

Вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Згідно зі статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом, ВП № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000546 від 30.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

З витягу з ЄРДР за №0000546 слідує, що відомості внесені 30.09.2022 за фактом того, що: «29.09.2022 близько 16год. 33хв., що на експертному майданчику, що по АДРЕСА_1 , при проведенні огляду автомобіля марки «RENAULT MEGANE», р/н НОМЕР_1 , 2015 року випуску, чорного кольору, який надав гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено, що номер кузова змінений шляхом перебиття.

В ході огляду місця події 29.09.2022 органом досудового розслідування було вилучено автомобіль марки та моделі «RENAULT MEGANE», р/н НОМЕР_1 , 2015 року випуску.

Постановою дізнавача від 30.09.2022 автомобіль марки та моделі «RENAULT MEGANE», р/н НОМЕР_1 , 2015 року випуску, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000546 від 30.09.2022.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2022 по справі №127/22057/22 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, яке вилучено в ході проведення огляду місця події 29.09.2024, а саме на транспортний засіб марки «RENAULT MEGANE», р/н НОМЕР_1 , 2015 року випуску, чорного кольору, який було поміщено до арешт-майданчику, що за адресою: АДРЕСА_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального до спеціального пакету НПУ № 7369333.

Як встановлено судом та слідує з матеріалів оглянутого кримінального провадження №0000546 при здійсненні досудового розслідування слідчим належним чином та в повному обсязі вчиняються слідчі (процесуальні) дії з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та встановлення усіх обставин кримінального правопорушення.

Зокрема, слідчим проведено огляд місця події, відібрано пояснення в свідків, призначено судово-технічну експертизу документів та її висновок долучено до матеріалів кримінального провадження.

В той же час, з досліджених в судовому засіданні матеріалів встановлено, що автомобіль марки та моделі «RENAULT MEGANE», р/н НОМЕР_1 , 2015 року випуску, на даний час, знаходиться на арешт майданчику під відкритим небом, та жодних слідчих (процесуальних) дій з ним не проводиться та не планується проводитися, оскільки усі необхідні слідчі дії уже проведенні.

З договору купівлі продажу транспортного засобу № 9451 від 29.09.2022, слідує, що власником автомобіля марки та моделі «RENAULT MEGANE», р/н НОМЕР_1 , являється ОСОБА_3 ..

Як зазначалося вище, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З матеріалів справи та кримінального провадження судом встановлено, що арешт на автомобіль марки та моделі «RENAULT MEGANE», р/н НОМЕР_1 , 2015 року випуску, накладено обґрунтовано, оскільки останній містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Однак, враховуючи засади розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для особи, яка являється учасником ДТП та потерпілою у даному кримінальному провадженні (п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК), суд вважає недоцільним подальше зберігання транспортного засобу на арешт-майданчику.

Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини першої статті 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до статті 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченого цим кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Частиною п`ятою статті 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт; підставу застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном уразі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду, у своїй постанові від 02.09.19 (справа № 712/4407/17) прийшов до висновку про те, що зміна ідентифікаційного номеру кузова транспортного засобу позбавляє можливості ідентифікувати транспортний засіб, як власність особи, експлуатація такого транспортного засобі на території України заборонена.

Суд прийшов до вказаного висновку, виходячи з наступного: статтею 37 Закону України «Про дорожній рух» констатована заборона експлуатації незареєстрованих (не перереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені. Відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух» реєстрація транспортних засобів здійснюється органами ДАІ в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначений порядок регламентовано Законом України «Про дорожній рух» та Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів».

Згідно з пунктом 15 вказаного Порядку державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів, крім випадків вибракування їх у цілому, без ідентифікаційного номера або із знищеними, пошкодженими (один чи кілька символів номера візуально не визначаються) чи підробленими (змінено один або кілька символів номера, замінено панель (табличку) або частину панелі (таблички) з номером) ідентифікаційними номерами складених частин (кузова, шасі, рами, двигуна) не допускається.

В своїй постанові колегія другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду (справа № 278/3362/15-к) дійшли до наступного висновку: Згідно з визначенням, яке міститься в примітці до ст. 286 КК України, під транспортними засобами в зазначеній статті та статтях 287, 289 і 290 цього Кодексу потрібно розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби.

У п. 1.10 ПДР України зазначається, що транспортний засіб це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб це транспортний засіб, що рухається за допомогою двигуна. Для транспортних засобів з двигуном внутрішнього згоряння жодних обмежень щодо технічних характеристик останнього не передбачено.

Крім того, предметом злочину передбаченого статтею 290 КК України може бути кузов, двигун, шасі чи номерна панель, на яких заводським способом зроблені позначення номерів, арешт інших вузлів та агрегатів транспортного засобу, окрім як перелічені в статті, не відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КК України, оскільки предметом кримінального правопорушення не являється та сліди злочину на собі не зберегли.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання та матеріалів досудового розслідування, органом досудового розслідування проведено всі необхідні слідчі дії з зазначеним автомобілем. Крім того, для цілей зазначеного кримінального провадження значення має виключно кузов автомобіля, на якому невстановленими особами протиправно змінено ідентифікаційний номер, при цьому арешт інших вузлів та агрегатів транспортного засобу, є недоцільним

За таких обстави та враховуючи принцип пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку орган досудового розслідування намагається досягти, і те що досудове розслідування у кримінальному провадженні, у межах якого було накладено арешт на майно, триває, та зазначене майно має значення у кримінальному провадженні речового доказу, остаточне рішення у кримінальному провадженні ще не прийнято, а також виходячи із співмірності обмеження права власності із завданнями кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність скасування у частині накладення арешту безпосередньо на цей автомобіль без кузова із слідами знищення (зміни) номера, залишивши заборону відчудження та розпорядження ним, оскільки останній являється предметом даного кримінального правопорушення і потреба у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження не відпала.

Збереження заборони розпорядження та відчуження кузовом транспортного засобу, з огляду на обставини кримінального провадження, є на теперішній час найменш обтяжливим способом арешту, а також забезпечить виконання органом досудового розслідування визначених ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання про скасування арешту майна.

Отже, клопотання про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000546 від 30.09.2022 за фактом вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України задовольнити частково.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 169, 170 172, 174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2022 (справа № 127/22057/22), в рамках криминального провождения № 0000546 внесенного до ЄРДР 30.09.2022, а саме: в частині накладення арешту на даний автомобіль без кузова вказаного транспортного засобу із слідами знищення номера, залишивши заборону відчуження та розпорядження ним, зобов`язавши повернути вказаний автомобіль ОСОБА_3 на відповідальне зберігання.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя