Справа № 635/2545/24
Провадження № 1-кп/635/683/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ( в режимі відеозв`язку)

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду смт.Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває вказане кримінальне провадження.

В підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, незаконного впливу на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим, просив змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 15.03.2024.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18.01.2024 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15.03.2024.

Вирішуючи питання про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує особу обвинуваченого, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою, крім того суд оцінює в сукупності всі обставини.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а тому продовжує існувати ризик переховування від суду.

Розглядаючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Крім того, оскільки ОСОБА_4 відомі показання свідків, які викривають його у вчиненні кримінального правопорушення, особисті данні яких відкриті із зазначенням їх місця мешкання, контактних телефонів тощо, а тому має місце існування ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити правопорушення, в якому обвинувачується, зокрема у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, з метою незаконного збагачення, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 до затримання не працював, припинення його протиправної діяльності не було наслідком добровільного волевиявлення останнього, а стало наслідком діяльності правоохоронних органів. На цей час є підстави вважати, що протиправна діяльність підозрюваного зі збуту наркотичних засобів та психотропних речовин є чи не єдиним джерелом доходу останнього.

У суду є обґрунтовані підстави вважати, що знаходячись на волі він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому ризики передбачені ст. 177 КПК України, не відпали та не змінилися.

В засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

За викладених обставин, суд зазначає про наявність достатніх підстав для продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню існуючим ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 197, 199, 315 КПК України, ст. 90 КВК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 12 травня 2024 року включно.

Строк дії ухвали встановити до 12 травня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а особами, що утримуються під вартою протягом цього ж строку з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та проголошено 15 березня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1