печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Другого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави,

ВСТАНОВИВ:

старший слідчий Другого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000550 від 28.10.2022, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 190 (в редакції станом на 27.01.2023) КК України, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 362, ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 364 КК України та за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом № 109 о/с від 07.11.2015 ОСОБА_4 призначено на посаду заступника начальника - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції НП України.

З матеріалів клопотання вбачається, що у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час, проте не пізніше 28.10.2022, ОСОБА_4 стало відомо про наявність самовільно зайнятої земельної ділянки у Солом`янському районі міста Києва, яку раніше використовували як стоянку для транспортних засобів, в тому числі і як штрафмайданчик.

У цей час у ОСОБА_4 , якому в силу його посадових обов`язків був відомий «Порядок тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102, виник протиправний умисел зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, яке виразилось в організації функціонування незаконного спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Усвідомлюючи, що для реалізації протиправного плану необхідно декілька осіб. ОСОБА_4 залучив до незаконної діяльності, підпорядкованого йому, начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП у м. Києві ДПП НП України ОСОБА_8 .

Відповідно до злочинного умислу ОСОБА_4 , ОСОБА_8 мав підшукати осіб, які мали безпосередньо здійснювати діяльність з утримання та функціонування спеціального майданчика (організувати охорону спеціального майданчика, приймати/видавати транспортні засоби, тощо), контролювати діяльність вказаного спеціального майданчика, в тому числі, систематично отримувати частину неправомірної вигоди, отриманої в результаті його діяльності.

На виконання спільного з ОСОБА_4 злочинного умислу, ОСОБА_8 залучив до протиправної діяльності раніше знайомого приватного підприємця ОСОБА_7 , який мав безпосередньо здійснювати свою діяльність на території спеціального майданчика.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи з метою особистого збагачення, зловживаючи службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , організували діяльність незаконного спеціального майданчика для зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів по вул. Медовій у м. Києві.

З цією метою ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що укладення договорів на зберігання транспортних засобів належить до компетенції ДПП НП України та ГУНП у м. Києві, яким визначались порядок зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів та перелік спеціальних майданчиків, на які вони доставлялись, достовірно знаючи про укладення між ДПП НП України та ГУНП у м. Києві у вересні 2019 року договору на зберігання транспортних засобів, у якому визначені місця спеціальних майданчиків, розташованих за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , зловживаючи службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби з метою власного незаконного збагачення, надав вказівку підпорядкованим працівникам довести до особового складу органів патрульної поліції УПП у м. Києві щодо поміщення всіх тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальний майданчик, розташований на вул. Медовій у м. Києві.

На виконання вказівки ОСОБА_4 , керівники структурних підрозділів УПП у місті Києві ДПП НП України, у невстановленому місці та час, проте не пізніше 28.10.2022, довели до відома особового складу, що всі тимчасово затримані транспортні засоби повинні доставлятись на спеціальний майданчик, розташований на вул. Медовій у м. Києві. Крім того. для забезпечення належного виконання вказаної вказівки, в черговій частині УПП у м. Києві ДПП НП України був розміщений аркуш паперу з номером мобільного телефона ОСОБА_7 НОМЕР_1 , на який черговий мав телефонувати у разі отримання інформації від патрульних про тимчасове затримання транспортного засобу з метою його подальшого доставлення до спеціального майданчику на вул. Медовій.

На виконання спільного злочинного умислу, з метою «легалізації» незаконної діяльності зазначеного спеціального майданчика, ОСОБА_7 , самовільно зайняв земельну ділянку у Солом`янському районі міста Києва (у межах земельних ділянок з кадастровими номерами: :72:240:0006, :72:240:0003, :72:240:0008), огородив її металевим парканом, встановив на в`їзді ворота та безпідставно самовільно присвоїв поштову адресу: АДРЕСА_4 , у той час як фактична адреса самовільно зайнятої земельної ділянки - АДРЕСА_5 .

Також, на вказаній земельній ділянці, ОСОБА_7 організував робоче місце для охорони та прийому грошових коштів у готівковій та безготівковій формі (шляхом перерахування коштів на його власну картку НОМЕР_2 ), під видом надання законних послуг.

Крім того, діючи всупереч встановленим нормам щодо обчислення вартості послуг з транспортування та зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, зокрема, «Розмірам плат за транспортування і зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках (стоянках)», затверджених спільним наказом МВС України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства фінансів України від 10.10.2013 № 967/1218/869, відповідно до яких вартість зберігання транспортних засобів з першої по сьому добу - в сумі 120 гривень (без ПДВ) та за кожну наступну добу після сьомої - 20 гривень (без ПДВ), діючи за погодженням з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , ОСОБА_7 встановив вартість зберігання транспортного засобу з першої по сьому добу - в сумі 250 грн. за добу та за кожну наступну добу після сьомої - 40 гривень.

З метою забезпечення доставлення вилучених транспортних засобів на штрафмайданчик, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , домовилися з директором ТОВ «Експрес-Т» (), ОСОБА_9 , якому не було відомо про протиправний характер дій вказаних осіб, про те, що останній надаватиме автомобілі-евакуатори, які належать ТОВ «Експрес-Т», для евакуації вилучених працівниками УПП у м. Києві транспортних засобів та доставлення їх на організований штрафмайданчик.

У той же час, ОСОБА_7 домовився з директором ТОВ «Експрес-Т» ОСОБА_9 , що плата за послуги евакуації тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальний майданчик по АДРЕСА_4 (фактична адреса - АДРЕСА_5), буде здійснюватися у готівковій формі. У той же час, буд яких договорів між ТОВ «Експрес-Т» та ОСОБА_7 щодо надання послуг з евакуації транспортних засобів не укладалось..

Встановлено, що на виконання злочинного умислу ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у період з 28.10.2022 до 30.05.2023, до спеціального майданчику по АДРЕСА_4 , доставлено 1062 транспортних засоби, тимчасове затримання яких здійснювалось працівниками УПП у м. Києві ДПП НП України.

Таким чином, відповідно до висновку спеціаліста № 01/04-1 від 01.04.2024, розмір матеріальної шкоди (збитків) завданої державі в особі Міністерства внутрішніх справ України внаслідок зберігання транспортних засобів, тимчасово затриманих працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції, за межами спеціальних майданчиках чи стоянках, функціонування яких забезпечує Національна поліція, за період з 28.10.2022 по 30.05.2023 становить 311700,00 грн., що більше ніж у сто разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищити або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 302300 грн..

У судовому засіданні з розгляду клопотання прокурор підтримав клопотання, посилаючись на викладені у ньому обставини.

У судовому засіданні з розгляду клопотання підозрюваний та його захисники проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість та просили застосувати запобіжний захід

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

17.05.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Копії клопотання та доданих до нього матеріалів у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Ч. 4 ст. 182 КПК України визначає що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні посилається на суспільний резонанс вчиненого злочину, наявність певних ризиків, а саме на те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів слідства та суду, вчиняти дії спрямовані на знищення або спотворення доказів у даному кримінальному провадженні, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Слідчим у клопотанні та доданих документів доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Посилання підозрюваного та його захисника на відсутність обґрунтованої підозри, повністю та беззаперечно спростовано долученими до клопотання про застосування запобіжного заходу документами та прокурором під час судового засідання.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкодити ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. При цьому, як встановлено під час розгляду даного клопотання, підозрюваний має постійне місце проживання та місце реєстрації.

Таким чином, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, пояснення прокурора та заперечення підозрюваного, його захисника, дійшов висновку про відсутність передбачених ст.ст. 182, 194 КПК України обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави.

Проте, оскільки в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, зобов`язавши підозрюваного прибувати до органів досудового розслідування та суду на дату та час проведення процесуальних дій відповідно до отриманих ним повідомлень, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати підозрюваного: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого та прокурора; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання та/або місця роботи; утриматись від спілкування зі свідками та експертами в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання уповноваженим органам паспорти для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Другого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, зобов`язавши підозрюваного прибувати до органів досудового розслідування та суду на дату та час проведення процесуальних дій відповідно до отриманих ним повідомлень.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого та прокурора;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

утриматись від спілкування зі свідками та експертами в даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання уповноваженим органам паспорти для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк виконання обов`язків, покладених на підозрюваного, визначити в межах строку досудового розслідування, а саме до 10.07.2024 включно.

Ухвала слідчого судді в частині застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1