Справа № 507/898/24
Провадження № 1-кп/507/42/2024
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
03.05.2024 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Любашівка Любашівського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
18.02.2024 близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , переслідуючи раптово виниклий протиправний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна задля власного збагачення, проживаючи поруч домоволодіння, яке належить ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що власники відсутні за вказаною адресою, з метою вирішення власних матеріальних проблем вирішив вчинити крадіжку чужого майна.
У подальшому, у цей же день та час, ОСОБА_3 , у період воєнного стану, який введено на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-1Хвід 24.02.2022 та продовженого відповідно до Указів Президента України №133/2022 від 14.03.2022 (затвердженого Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ), №259/2022 від 18.04.2022 року (затвердженого Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ), №341/2022 від 17.05.2022 (затвердженого Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ), №573/2022 від 12.08.2022 (затвердженого Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ), №757/2022 від 07.11.2022 (затвердженого Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ), №58/2023 від 06.02.2023 (затвердженого Законом України від 07.02.2023 №2915-ІХ), №254/2023 від 01.05.2023 (затвердженого Законом України від 02.05.2023 №3057-ІХ), №451/2023 від (затвердженого Законом України від 27.07.2023 №3275-ІХ), № 734/2023 від 06.11.2023 (затвердженого Законом України 08.11.2023 № 3429- IX), №49/2024 від 05.02.2024 (затвердженого Законом України 06.02.2024 № 3564-ІХ), реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою вирішення власних матеріальних проблем, переконавшись у відсутності сторонніх осіб та що його дії залишаються ніким не помічені, діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переліз через паркан на територію вказаного домоволодіння, після чого підійшов до вхідних дверей гаражу, де руками зірвав навісний замок та проник всередину, звідки умисно, таємно викрав належне ОСОБА_5 майно, що було у використанні, а саме: кутову шліфувальну машину марки «Star PRO» моделі «SAG-1290», без комплектуючих, вартістю 816 гривень 67 копійок, шуруповерт марки «Grand» моделі «ДА 21/13», вартістю 1130 гривень 00 копійок, маску зварювальника марки «DNIPRO-М» моделі «WМ - 39 ВС», вартістю 360 гривень 60 копійок, бензопилу марки «Oleo-Mac» моделі «937», вартістю 3825 гривень 00 копійок, мотокосу марки «Forte» моделі «БМК - 1943 М» у комплекті із плечовим ременем (без захисного кожуха ріжучої головки), вартістю 1661 гривня 34 копійки, шуруповерт марки «Edon» моделі «ЕD - 1100», вартістю 382 гривні 50 копійок, після чого залишив приміщення гаражу та територію домоволодінні, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями, ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 8176 гривень 11 копійок.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, за що передбачена відповідальність ч.4 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав себе повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини вчинення крадіжки, зокрема розповів, що дійсно 18 лютого 2024 року у вечірній час, він зайшов на територію сусіднього домоволодіння та побачив, що вдома нікого не має. Він підійшов до гаражу, зірвав з дверей замок та, відчинивши двері зайшов в гараж. В гаражі він викрав майно, а саме шліфувальну машинку, шуруповерт, бензокосу, бензопилу. Виркдаені речі він продав місцевим жителям, так як йому потрібні були кошти на лікування. В подальшому, все викрадене майно він повернув та потерпілий до нього претензій не має. В скоєному кається, просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 надав в судове засідання заяву про розгляд справи за його відсутності, просив призначити обвинуваченому покарання відповідно до закону не пов`язане з позбавленням волі, збитки йому відшкодовано повністю.
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнав кваліфікацію його дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також йому зрозуміло, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, не працює.
Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, які пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди.
Відповідно до ст.67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 не встановлено.
На підставі ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, всіх матеріалів справи, особи обвинуваченого, пом`якшуючих та обтяжуючої вину обставин, думки потерпілої про призначення покарання відповідно до закону без позбавлення волі, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та йому можливо призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінуємої статті КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання - не має.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 370, 374-376 КПК України, суд,
ОСОБА_3 визнати винуватим в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 особисте зобов`язання залишити без зміни до вступу вироку в законну силу.
Речові докази по справі після вступу вироку в законні силу: кутову шліфувальну машину марки «Star PRO» моделі «SAG-1290», без комплектуючих, шуруповерт марки «Grand» моделі «ДА 21/13», маску зварювальника марки «DNIPRO-М» моделі «WМ - 39 ВС», бензопилу марки «Oleo-Mac» моделі «937», мотокосу марки «Forte» моделі «БМК - 1943 М» у комплекті із плечовим ременем (без захисного кожуха ріжучої головки), шуруповерт марки «Edon» моделі «ЕD - 1100», які зберігаються у потерілого ОСОБА_5 залишити йому за належністю, , скасувавши арешт на вказане майно, який було накладено ухвалами слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 27 березня 2024 року та 02 квітня 2024 року.
На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з моменту його проголошення до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області.
Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_5 .
Суддя: ОСОБА_1