Справа № 539/855/24
Провадження № 1-кс/539/568/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2024 м.Лубни

Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_6 про скасування арешту майна, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000213 від 04.03.2024,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 від імені та в інтересах заявника ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить: скасувати арешт транспортного засобу - «ЛУАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та був вилучений 04.04.2024; скасувати арешт причепу бортового «ПГМФ» д.н.з. НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 , та був вилучений 04.04.2024.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.03.2024 зокрема накладено арешт на транспортний засіб «ЛУАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 та причіп бортовий «ПГМФ» д.н.з. НОМЕР_3 , власником яких є ОСОБА_7 . З моменту вилучення автомобіля та причепа минуло 16 тижнів. За цей час 04.04.2024 з письмового дозволу власника автомобіля та причепа було проведено його огляд з застосуванням фотозйомки та вилучення двох пилок, на які судом було накладено арешт. В подальшому знову було проведено додатковий огляд автомобіля. На протязі цього часу з власником арештованого майна ні слідчі ні прокурор з метою забезпечення повного та об`єктивного розслідування не спілкувались та навіть не виявляли такого бажання, жодного виклику на проведення слідчих дій не надходило. Підозра по вказаному кримінальному провадженню нікому не повідомлена. 22.04.2024 ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області частково скасовано арешт автомобіля «ЛУАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 в частині заборони користування. Під час розгляду клопотання про арешт майна 06.03.2024 та під час скасування арешту майна 03.04.2024 наголошувалось на тому, що власник майна ніякого відношення до можливої незаконної порубки дерев не має, є людиною похилого віку 72 роки, має вкрай незадовільний стан здоров`я, який постійно погіршується. Приховувати, псувати чи пошкоджувати своє майно ОСОБА_7 не збирався і не збирається. Автомобіль «ЛУАЗ» потрібен йому для його нормальної життєдіяльності, оскільки за його допомогою він має можливість відвідувати лікарів, купляти ліки та продукти харчування. ОСОБА_7 проживає у сільській місцевості котра віддалена від маршрутів руху громадського транспорту. Крім того, ОСОБА_7 має свою присадибну ділянку та проживаючи в сільській місцевості за допомогою бортового причепу «ПГМФ» забезпечує себе продуктами харчування та перевозить вантажі для власних потреб. У слідчого та прокурора було три з половиною календарних місяці для того, щоб досягнути мети з якою вони ініціювали накладення арешту на власність ОСОБА_7 , а саме проведення експертних досліджень. Тому вважає, що необхідність арешту на автомобіль «ЛУАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 та бортовий причіп «ПГМФ» д.н.з. НОМЕР_3 відпала повністю. Подальше зберігання майна ОСОБА_7 на майданчику тримання автомобілів є недоцільним. Як і не доцільно подальше втручання в право власності ОСОБА_7 щодо користування, розпорядження та володіння автомобілем та причепом.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання про скасування арешту майна, просив його задовольнити у повному обсязі.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, оскільки в ході досудового розслідування, яке триває, ще може виникнути необхідність у проведенні слідчих дій з арештованими транспортними засобами, які є знаряддями вчинення кримінального правопорушення. Зазначив, що на теперішній час у кримінальному провадженні були проведені огляд транспортних засобів та експертні дослідження.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту майна з підстав, зазначених слідчим. Також зауважив, що дійсно на теперішній час жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального порушення, але це означає, що цього не буде зроблено у подальшому, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні триває.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши представника власника майна, думку слідчого, прокурора, слідчий суддя встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 є власником автомобіля «ЛУАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 та причепу бортового «ПГМФ» д.н.з. НОМЕР_3 .

Ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.03.2024 було задоволено клопотання слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 . Накладено арешт на майно, вилучене в ході огляду 04.03.2024, зокрема, на: автомобіль «ЛУАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 ; причіп бортовий «ПГМФ» д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_7 , із забороною відчуження, розпорядження та користування майном до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22.04.2024 клопотання представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_3 задоволено. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.03.2024 в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2024 року за № 0000213, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, на належний згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 ОСОБА_9 транспортний засіб автомобіль «ЛУАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , що був вилучений 04.03.2024 р., скасовано в частині заборони користування.

Згідно із ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Правомочність володіння розуміють як передбачену законом (тобто юридично забезпечену) можливість мати (утримувати) в себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс тощо).

Правомочність користування означає передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання.

Правомочність розпорядження означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т.ін.)

Відповідно до ч.ч. 1, 2. ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У даному випадку арешт на вищевказаний автомобіль та причіп із забороною відчуження, розпорядження та користування був накладений, зокрема, з метою забезпечення збереження їх як речових доказів. Арешт у більш обтяжливий спосіб також був накладений з метою проведення з цим майном відповідних слідчих та експертних дій.

При цьому ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22.04.2024 арешт на автомобіль «ЛУАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 в частині заборони користування вже скасовано.

Слідчий суддя враховує, що згідно із п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При вирішенні клопотання про скасування арешту майна слідчим суддею взято до уваги, що слідчим та прокурором не доведено, що на даному етапі досудового розслідування існує необхідність у проведенні з причепом бортовим «ПГМФ» д.н.з. НОМЕР_3 , на який накладено арешт, зокрема із забороною користування, будь-яких слідчих та експертних дій.

За таких обставин, на думку слідчого судді, накладення заборони користування причепом бортовим «ПГМФ» д.н.з. НОМЕР_3 протягом тривалого часу буде явно непропорційним, неспіврозмірним, нерозумним та покладе надмірний тягар на власника цього майна ОСОБА_6 .

Таким чином, з огляду на вимоги доцільності і співмірності втручання держави в право власності особи, а також з огляду на тривалість арешту майна, суд приходить до висновку про те, що подальше обмеження права користування вищезазначеним причепом буде непропорційним втручанню у право власності, тобто у право на мирне володіння майном, а тому повинно бути припинено.

Тому слідчий суддя вважає, що клопотання в частині скасування заборони користування причепом бортовим «ПГМФ» д.н.з. НОМЕР_3 слід задовольнити.

Разом з тим, слідчий суддя вважає доцільним зберегти заборону відчуження та розпорядження вказаними автомобілем та причепом з метою збереження їх як речових доказів у власника, а також з метою забезпечення проведення можливих подальших слідчих дій у межах кримінального провадження. Керуючись ст.ст. 170, 174, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_6 про скасування арешту майна, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000213 від 04.03.2024, задовольнити частково.

Скасувати арешт в частині позбавлення права користування транспортним засобом, накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.03.2024, напричіп бортовий «ПГМФ» д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_7 .

Відмовити у задоволенні решти вимог клопотання.

Виконання ухвали про скасування арешту майна доручити слідчим, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000213.

Згідно із ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 12.00 годині 26.06.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1