Справа № 624/377/24
провадження № 1-кп/624/60/24
УХВАЛА

29 травня 2024 року Кегичівський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому провадженні в залі суду смт. Кегичівка, Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000311 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоукраїнка, Вільнянського району, Запорізької області, громадянина України, неодруженого, такого, що проходить військову службу на посаді гранатометника 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 на посаді «солдат», неповнолітніх дітей немаючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючого під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», в силу ст. 89 КК України, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення заступника керівника Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

- захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

09 травня 2024 року до канцелярії Кегичівського районного суду Харківської області від Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000311 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 14 травня 2024 року було призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого судового засідання захисник заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки прокурором не надано доказів щодо дислокації військової частини на території АДРЕСА_3 , а тому вважає, що дана справа не підсудна даному суду.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання захисника, зазначивши, що в матеріалах кримінального провадження міститься акт службового розслідування з якого вбачається, що на момент не повернення ОСОБА_3 до військової частини, місце її дислокації знаходилось в АДРЕСА_3 . В зв`язку з чим вважає, що справа підсудна Кегичівському районному суду Харківської області.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши обвинувальний акт, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Суд вказує, що встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати провадження щодо конкретної справи. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна справа розглядалася і вирішувалася законним, компетентним, незалежним і неупередженим судом, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом.

Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ такий суд має бути утворений безпосередньо на підставі закону, діяти в законному складі в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції.

У п. 24 рішення ЄСПЛ від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказується про те, що фраза «встановлений законом» стосується не лише правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

За змістом ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 9 ст. 615 КПК України під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, за місцем розташуванням військової частини НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалася в районі смт. Кегичівка, Красноградського району, Харківської області, тобто відноситься до територіальної юрисдикції Кегичівського районного суду Харківської області в межах юрисдикції якого обвинуваченим вчинено інкримінований йому злочин.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання захисника щодо повернення обвинувального акту за підсудністю.

Керуючись ст.ст. 32, 34, 314, 371, 372 КПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 щодо повернення обвинувального акту, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000311 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України за підсудністю відмовити.

Ухвала оскарження не підлягає.

Суддя ОСОБА_1