УХВАЛА

Справа № 521/1417/24

Номер провадження:1-кп/521/1278/24

15 травня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні №521/1417/24, проведенного з застосуванням відеоконференцзв`язку, відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Піонерське, Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 199, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_3 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 199, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України,

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Ананьїв Ананьївського район Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 199, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України,

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Бошомахи Новобузького району Миколаївської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 199, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 304 КК України,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Мирнопілля Арцизького району Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 199, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 304 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 199, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 199, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 304 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 199, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті.

Судом на обговорення було поставлено питання про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Прокурор, обвинувачені та їх захисники вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має повернути прокурору обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Положення ст.291 цього ж Кодексу встановлюють, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором, у випадку погодження з ним останнього, та у самому обвинувальному акті, наряду з іншим, повинні бути викладені: фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення, та за ч.4 цієї ж норми закону, до цього акту додаються реєстр матеріалів досудового розслідування, цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, розписки про отримання цих процесуальних документів відповідними особами, а надання до суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

З огляду на ст.ст.110, 283 зазначеного Кодексу, всі рішення органів досудового розслідування, прокурора є процесуальними рішеннями, які оформлюються постановами та обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчинення кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відомості про що вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст.7 вказаного Кодексу, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, диспозитивність судового провадження, а згідно зі ст.2 цього Кодексу, завданнями кримінального провадження, наряду із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, застосування до них лише належної правової процедури.

За приписами ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а за змістом п.13 ч.1 ст.3 цього ж Кодексу, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленим цим Кодексом.

Проте, при складенні й погодженні наданого на розгляд суду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ані слідчим, ані прокурором наведені вище вимоги закону в повному обсязі дотримані не були, оскільки у розглядуваному акті формулювання обвинувачення містить посилання на докази обставин вчинених кримінальних правопорушень, зокрема на аркушах обвинувального акту № 39, 57, 77, 111, 144, 189, 226-227, 254-258 та інших, міститься посилання на висновки судово-технічних експертиз документів, які є предметом кримінальних правопорушень і які перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування, що до початку судового розгляду кримінального провадження по суті розкриває зміст означених доказів обвинувачення та що суперечить положенням ч.ч.2, 4 ст.291 КПК України, свідчить про порушення принципів неупередженості суду і безпосередності дослідження ним доказів, що за переконанням суду, є неприпустимим.

Зазначені вище обставини, а саме розкриття змісту і сутності доказів стороною обвинувачення до початку судового розгляду кримінального провадження по суті, що фактичне ставить сторону захисту у нерівноправне у зрівнянні зі стороною обвинувачення становище, - суперечить принципам рівноправності та змагальності сторін під час судового розгляду, практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч.2 ст.8 КПК України, підлягає обов`язковому застосуванню, суперечать принципам неупередженості суду і безпосередності дослідження ним доказів, закріплених в ст.ст.2, 7, 22, 23 КПК України.

Так, Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Рожков проти РФ» від 31.10.2013 року, в якій були встановлені порушення п.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначив, що принцип «рівності зброї» у наданні сторонами доказів, передбачає зрівнювання сторін не за кількісними ознаками наданих повноважень, а за процесуальним статусом в ході усього процесу, в тому числі і в суді, та встановлює, що кожній зі сторін повинна бути надана розумна можливість представляти свою правову позицію, включаючи свої докази таким чином, щоб вона не була поставлена в значно менш вигідне становище ніж інша сторона.

Наряду із наведеним, Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у пп.«а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного, він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії» №9783/82, п.79). Крім того, суд зазначає, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий розгляд, гарантоване п.1 цієї статі. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див. рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП) №25444/94, п.52; рішення від 25.07.2000 року у справі «Матточіа проти Італії» №23969/94, п.58; рішення від 20.04.2006 року у справі ОСОБА_15 та інші проти Австрії» №42780/98, п.34).

Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначене рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП) №25444/94, п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47).

Отже, оскільки викладене у означеному обвинувальному акті формулювання обвинувачення, з огляду на його невідповідність вимогам ст.ст.3, 291 КПК України, неможливо визнати таким, що висунуте в порядку, встановленим цим Кодексом, а тому призначення такого обвинувального акту до судового розгляду в цьому кримінальному провадженні є також неможливим, а відтак єдиним законним судовим рішенням, на переконання суду є рішення про повернення зазначеного обвинувального акту прокурору для усунення протягом розумного строку виявлених судом недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 314 -315 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт та додані до нього матеріали у відношенні ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 199, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 199, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 304 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 199, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, повернути прокурору у зв`язку із невідповідністю його вимогам КПК України, для усунення виявлених недоліків.

Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала суду, може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення, через суд, який ухвалив судове рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_16