Справа №367/2215/20 Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2280/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 20 вересня 2023 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Ірпінського міського суду Київської області від 10 березня 2011 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- вироком Святошинського районного суду м. Києва від 02 листопада 2018 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1020 гривень;

- вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07 серпня 2023 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_8 у вересні 2019 року в денний час доби (точна дата та час не встановлено), маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу у великих розмірах, без мети збуту, для особистого вживання, прибув до лісосмуги, розташованої напроти будинку АДРЕСА_1 , де незаконно придбав шляхом зірвання верхніх частин двох кущів рослини роду коноплі.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зберігання наркотичного засобу у великих розмірах, без мети збуту, для особистого вживання, ОСОБА_8 достовірно розуміючи, що придбані ним верхні частини двох кущів рослини роду коноплі є наркотичним засобом - канабісом, обіг якого заборонено, переніс їх до місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав.

Під час обшуку 12.02.2020 у період з 07:58 год. по 09:46 год., працівниками Ірпінського ВП ГУНП в Київській області за місцем проживання ОСОБА_8 на горищі будинку АДРЕСА_2 виявлено та вилучено фрагменти рослинного походження, які є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, масою 757,24 г., який ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Крім того, ОСОБА_8 09.01.2020 приблизно о 03:00 год. (точний час не встановлено), маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, прибув до приміщення аптеки «ФОП ОСОБА_9 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, ОСОБА_8 09.01.2020 приблизно о 03:00 год. (точний час не встановлено), діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом віджиму металопластикового роллету та скла на вхідних дверях вищевказаного приміщення аптеки, проник до приміщення аптеки «ФОП ОСОБА_9 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав: металевий сейф, розміром 40х40х70 см., вартістю 1 100,00 грн.; два монітори марки «LG FLATRON 22EN33S-B», вартістю 1 607, 68 грн. кожен, на загальну суму 3 215,36 грн.; гроші кошти в розмірі 9 000,00 грн.; шість ампул по 1 мл. «Адреналіну», загальною вартістю 28,18 грн.; дві ампули «Димедрол» по 1 мл., загальною вартістю 2,44 грн.; десять ампул «Димедрол» по 2 мл., загальною вартістю 11,70 грн.; сорок дві таблетки «Зонік» 150 мг. № 28, загальною вартістю 293,81 грн.; десять ампул «Кетанов» № 10, загальною вартістю 187,43 грн.; дві ампули «Кетанов», загальною вартістю 38,61 грн.; дві ампули «Кардіомін» 2 мл., загальною вартістю 11,80 грн.; пачку пігулок «Мідокалм» 150 мг. № 30, загальною вартістю 160,00 грн.; шістнадцять ампул «Сульфокамфокаін», 2 мл., загальною вартістю 141,54 грн.; вісім ампул «Супростін» по 1 мл., загальною вартістю 120,45 грн.; два тонометра для вимірювання тиску та пульсу цифрові марки «UA- 889 Е, B/N» вартість 1 493,46 грн.; п`ятдесят шприців гіподермальні марки «Омініфікс Луер дуо» трьохкомпонентні, об`ємом по 5 мл., загальною вартістю 153,50 грн.; тридцять капсул «Есенціале форте» 300 мг, загальною вартістю 176,10 грн.; двадцять капсул «Єсенціале форте», загальною вартістю 115,69 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 16 250,07 грн.

З метою доведення до кінця своїх злочинних дій спрямованих на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, ОСОБА_8 з викраденими вищевказаними речами з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 16 250,07 грн.

Крім того, ОСОБА_8 05.02.2020 приблизно о 03:00 год. (точний час не встановлено), маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, прибув до приміщення аптеки «ФОП ОСОБА_9 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, ОСОБА_8 05.02.2020 приблизно о 03:00 год. (точний час не встановлено), діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом віджиму металопластикового роллету та скла на вхідних дверях вищевказаного приміщення аптеки, проник до приміщення аптеки «ФОП ОСОБА_9 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав: металевий сейф розміром 280*340*317 см., вартістю 850,00 грн.; ноутбук марки «Compac CQ56» діагональ 15, вартістю 1 934,00 грн.; дві ампули «Атропін» по 2 мл. загальною вартістю 3,71 грн.; один флакон настойки «Бояришник» 100 мл., загальною вартістю 6,49 грн.; дві упаковки «гідозепам IS» № 20, загальною вартістю 147,18 грн., дві упаковки «Гідозепам IS» № 50, загальною вартістю 173,16 грн.; п`ять ампул «Кордіамін» по 2 мл., загальною вартістю 21,33 грн.; один флакон крапель для очей «Фармекс групп», вартістю 43,91 грн.; сім ампул розчину для ін`єкцій «Мезатон» по 1 мл., вартістю 38,16 грн.; тридцять таблеток «Медокалм» 50 мг, загальною вартістю 121,55 грн.; п`ять ампул розчину для ін`єкцій «Мільгамма», по 2 мл., загальною вартістю 40,57 грн.; тридцять капсул «Мускомед» 8 мг, загальною вартістю 310,85 грн.; чотири ампули «Налбуфін» по 2 мл., загальною вартістю 164,18 грн.; одну упаковку капсул «Нейралгин», вартістю 100,07 грн.; тридцять таблеток «Нейромидин» по 20 мг., загальною вартістю 239,83 грн.; десять ампул розчину для ін`єкцій «Платіфілін» по 1 мл., загальною вартістю 54,15 грн., сорок капсул «Сорбекс дуо», загальною вартістю 102,66 грн.; десять пігулок «Толперіл» 150 мг., загальною вартістю 48,04 грн.; десять пігулок «Езопрам» по 10 мг., загальною вартістю 90,45 грн.; чотирнадцять пігулок «Ессобел» по 10 мг., загальною вартістю 128,25 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 4 618,54 грн.

З метою доведення до кінця своїх злочинних дій спрямованих на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення ОСОБА_8 з викраденими вищевказаними речами з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 4 618,54 грн.

Крім того, ОСОБА_8 17.03.2020 приблизно о 05:29 год. (точний час не встановлено), за попередньою змовою з ОСОБА_10 , стосовно якого кримінальне провадження закрито ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 01 червня 2023 року на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з його смертю, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого незаконного збагачення, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, перебуваючи по вул. Університетська у м. Ірпінь Київської області, шляхом віджиму металопластикових дверей, проникли до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали 3 пачки кави марки «Milaro» на загальну суму 735 грн., 4 пачки кави марки «Lavazza» на загальну суму 300 грн., віскі марки «Dalmore» вартістю 1 720 грн., віскі марки «LOCH Lomond Original» вартістю 478 грн., мобільний телефон марки «Redmi 6A», вартістю 2 500 грн., 2 планшетних ПК марки «Samsung Galaxy Tab А6» загальною вартістю 8 670 грн. та грошові кошти у сумі 875 грн.

З метою доведення до кінця спільного злочинного умислу, ОСОБА_10 , стосовно якого кримінальне провадження закрито ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 01 червня 2023 року на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з його смертю, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з викраденими речами з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілій особі ФОП « ОСОБА_11 » матеріальної шкоди на загальну суму 15 278 грн.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, у великих розмірах.

Також, своїми діями ОСОБА_8 , вчинив злочини, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена повторно, та злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в інше приміщення.

Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 20 вересня 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_8 визначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Остаточне покарання ОСОБА_8 визначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком суду, та покарання, призначеного вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07 серпня 2023 року, у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців 3 (три) дні.

Зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_8 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, ст. 72 КК України, строк повністю відбутого ОСОБА_8 покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07 серпня 2023 року у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 17 березня 2020 року по 20 вересня 2023 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, що становить 3 (три) роки 6 (шість) місяців 3 (три) дні.

Покарання призначене ОСОБА_8 вироком Ірпінського міського суду Київської області від 20 вересня 2023 року у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців 3 (три) дні вважати повністю відбутим.

Застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувано та звільнено його з-під варти в залі суду негайно у зв`язку з фактичним відбуттям ним покарання, призначеного цим вироком суду з урахуванням вказаного перерахунку.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України вирок Святошинського районного суду м. Києва від 02 листопада 2018 року, ухвалений стосовно ОСОБА_8 за ч.1 ст.309 КК України - виконувати самостійно.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення експертиз в розмірі 2027 (дві тисячі двадцять сім) гривень 06 копійок.

Вирішено питання стосовно речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Ірпінського міського суду Київської області від 20.09.2023 в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Виключити з резолютивної частини вироку посилання щодо необхідності самостійного виконання вироку Святошинського районного суду м. Києва від 02.11.2018. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, вважає вирок Ірпінського міського суду Київської області від 20.09.2023 стосовно ОСОБА_8 незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом 2 років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Вказує, що правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас, засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання, та притягнення до кримінальної відповідальності за невиконання такого покарання.

Прокурор звертає увагу на те, що з тексту оскаржуваного вироку Ірпінського міського суду Київської області від 20.09.2023 вбачається, що ОСОБА_8 був раніше засуджений вироком Святошинського районного суду м. Києва від 02.11.2018 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.

Разом із тим, під час судового розгляду, не встановлено фактів вчинення ОСОБА_8 нових злочинів після 17.03.2020, коли ним було вчинено останній епізод кримінальних правопорушень, за якими його засуджено оскаржуваним вироком Ірпінського міського суду від 20.09.2023.

З наведеного слідує, що 2-річний строк давності виконання вироку Святошинського районного суду м. Києва від 02.11.2018 має відраховуватись з 17.03.2020 та, зважаючи на невчинення ОСОБА_8 нових злочинів після вказаної дати, цей строк закінчився 17.03.2022, тобто до моменту ухвалення оскаржуваного вироку Ірпінського міського суду Київської області від 20.09.2023.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 90 КК України до строку погашення судимості зараховується час, протягом якого вирок не було виконано, якщо при цьому давність виконання вироку не переривалася. Якщо вирок не було виконано, судимість погашається по закінченні строків давності виконання вироку.

Таким чином, можна дійти висновку, що станом на момент ухвалення оскаржуваного вироку Ірпінського міського суду Київської області від 20.09.2023, судимість ОСОБА_8 за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 02.11.2018 була погашена, не зважаючи те, чи було ним сплачено штраф за вказаним вироком чи ні.

За таких умов, суд першої інстанції, безпідставно, зазначив в оскаржуваному вироку Ірпінського міського суду Київської області від 20.09.2023 про необхідність самостійного виконання вироку Святошинського районного суду м. Києва від 02.11.2018 на підставі ч. З ст. 72 КК України, чим застосував закон, який не підлягає застосуванню, а отже неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Так, захисник обвинуваченого, будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, будь - яких клопотань про відкладення розгляду провадження не направляв. Належним чином повідомлений про судовий розгляд обвинувачений ОСОБА_8 клопотань про забезпечення його участі в судовому засіданні або про відкладення розгляду провадження не направляв.

Враховуючи наведене та вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, судове засідання проведено у відсутність захисника та обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Суд першої інстанції розглянув дане кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд першої інстанції з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

При цьому, колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції безпідставно зазначив в оскаржуваному вироку Ірпінського міського суду Київської області від 20.09.2023 про необхідність самостійного виконання вироку Святошинського районного суду м. Києва від 02.11.2018 на підставі ч. З ст. 72 КК України, чим застосував закон, який не підлягає застосуванню, а отже неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком Святошинського районного суду міста Києва від 02.11.2018 за ч. 1 ст. 309 КК України та йому призначеного покарання у виді шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень. Відповідно до відмітки, що міститься на копії даного вироку, станом на 11.03.2020 штраф не сплачено. У судовому засіданні Ірпінського міського суду Київської області від 19.09.2023 обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив, що штраф, за вищевказаним вироком він не сплатив.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що стороною обвинувачення не надано до суду першої інстанції будь-яких даних про звернення судом першої інстанції вироку Святошинського районного суду міста Києва від 02.11.2018 до виконання. Не надано таких даних і суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з чим апеляційний суд вважає безпідставними доводи прокурора про те, що станом на момент ухвалення оскаржуваного вироку Ірпінського міського суду Київської області від 20.09.2023, судимість ОСОБА_8 за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 02.11.2018 була погашена, не зважаючи на те, чи були ним сплачено штраф за вказаним вироком чи ні.

Таким чином, підстави для зміни вироку суду першої інстанції, про які зазначає в апеляційній скарзі прокурор, відсутні.

Враховуючи вищевикладене, вирок Ірпінського міського суду Київської області від 20 вересня 2023 року щодо ОСОБА_8 є законним, обгрунтованим та вмотивованим, у зв?'язку з чим, колегія суддів залишає його без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 20 вересня 2023 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання судового рішення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4