Справа № 455/1387/23
Провадження № 1-кп/455/90/2024
ВИРОК

Іменем України

28 травня 2024 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Тростянець Тростянецького району Вінницької області, РНОКПП: НОМЕР_1 , з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, відносно якого 29.12.2022 скеровано на розгляд Тульчинського районного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000326 від 14.11.2022 з правовою кваліфікацією за частиною 1 статті 289 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтею 126-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи особою, раніше неодноразово притягнутою за вчинення домашнього насильства за статтею 173-2 КУпАП щодо своєї співмешканки - ОСОБА_5 , із якою він спільно проживає, пов`язаний спільним побутом і має взаємні права та обов`язки, що підтверджується постановами Старосамбірського районного суду Львівської області від 26.10.2022 та від 30.11.2022, вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , у порушення вимог статті 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, в період часу з 15.09.2022 по 15.10.2022, перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічних страждань на ґрунті неприязних відносин, систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , яке виразилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами, погрозах фізичною розправою, чим принижував її честь і гідність та завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_5 .

Продовжуючи свої систематичні протиправні дії, умисно та безпричинно, 29.04.2023 приблизно о 16:30 год., ОСОБА_3 перебуваючи по місцю проживання в АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні та призвело до психологічних страждань ОСОБА_5 , а також погіршило якість життя потерпілої, а саме викликало в неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість, втому та негативні переживання.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у домашньому насильстві, тобто, умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 , який обвинувачується у кримінальному провадженні №0000216 від 01.05.2023 в систематичному вчиненні психологічного насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , обвинувальний акт у якому скеровано 30.06.2023 на розгляд до Старосамбірського районного суду Львівської області за статтею 126-1 КК України, та притягнутий до адміністративної відповідальності згідно постанови Старосамбірського районного суду Львівської області від 10.05.2023 за вчинення домашнього насильства за статтею 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_5 , з якою він спільно проживає і був пов`язаний спільним побутом, маючи взаємні права та обов`язки, вчинив новий умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , у порушення вимог статті 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», 17.05.2023 о 18:00 год., перебуваючи в будинку, що належить ОСОБА_5 , з якою спільно проживав, за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічних страждань на ґрунті неприязних відносин, яке виразилось у словесних образах, погрозах фізичною розправою, висловлюваннях нецензурною лайкою в її сторону, приниженні честі і гідності, що призвело до психологічних страждань потерпілої, а також погіршило якість життя ОСОБА_5 , а саме: викликало в неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість, втому та негативні переживання.

Крім того, ОСОБА_3 , порушуючи вимоги статті 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», 29.05.2023 о 18:00 год., перебуваючи в будинку, що належить ОСОБА_5 , з якою спільно проживав, за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічних страждань на ґрунті неприязних відносин, яке виразилось у словесних образах, погрозах фізичною розправою, висловлюваннях нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_5 , приниженні її честі та гідності, що призвело до психологічних страждань потерпілої, а також погіршило якість життя ОСОБА_5 , а саме: викликало в неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість, втому та негативні переживання.

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_3 , в порушення вимог статті 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», 01.06.2023 о 22:45 год., перебуваючи в будинку, що належить ОСОБА_5 , з якою спільно проживав, за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічних страждань на ґрунті неприязних відносин, яке виразилось у словесних образах, погрозах фізичною розправою, висловлюваннях нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_5 , приниженні її честі та гідності, що призвело до психологічних страждань потерпілої, а також погіршило якість життя ОСОБА_5 , а саме: викликало в неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість, втому та негативні переживання.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у домашньому насильстві, тобто, умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілих осіб, тобто, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України.

Допитаний ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях - в домашньому насильстві, визнав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним обставинам в обвинувальних актах, та вказав, що повністю із ними погоджується.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів стосовно обставин справи та обмежити обсяг дослідження доказів.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про розгляд кримінального провадження повідомлялась у встановленому законом порядку, надала до суду заяву, в якій просила суд розглядати кримінальне провадження без її участі, вказала, що не має до обвинуваченого претензій морального чи матеріального характеру та не заперечувала щодо проведення спрощеного порядку у кримінальному провадженні.

З врахуванням наведених показань, наданих у судовому засіданні обвинуваченим, та відсутності заперечень учасників судового провадження, суд на підставі частини 3 статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин події кримінального правопорушення (часу, місця, способу), вчиненого обвинуваченим, винуватості в цьому обвинуваченого, форми вини, мотиву, мети вчинення кримінального правопорушення, обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченого, оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу та стосуються речових доказів по справі, та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження немає. При цьому судом роз`яснено, що у такому разі учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальних актах, і вважає, що його дії вірно кваліфіковані за статтею 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто, умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи. Приймаючи таке рішення, суд керується критеріями доведення винуватості поза розумним сумнівом, наведених у висновках Європейського суду з прав людини, яких суд дійшов у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21 квітня 2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 6 грудня 1988 року). Так, у цих рішеннях зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно статті 12 КК України є нетяжкими злочинами, особу винного,який раніше не судимий, відносно якого 29.12.2022 скеровано на розгляд Тульчинського районного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000326 від 14.11.2022 з правовою кваліфікацією за частиною 1 статті 289 КК України, також береться до уваги його сімейний та матеріальний стан, зокрема, те, що він неодружений, офіційно не працевлаштований,за даними облікової документації під динамічним спостереженням у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, з місця проживання характеризується позитивно, щиро кається, а також береться до уваги думка потерпілої, яка претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Аналізуючи вимоги статей 50, 65 КК України при призначенні покарання, суд враховує чи відповідатиме покарання за своїм розміром та ступеню тяжкості вчинених злочинів, а також особу винного.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, тобто при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання, визначенні «інших обставин справи», індивідуалізацію покарання - конкретизацію виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, вказане повністю узгоджується з висновком викладеним у постанові ККС ВС від 13.10.2020 по справі № 645/10158/14-к.

А тому, при таких обставинах, суд вважає, що до обвинуваченого слід обрати міру покарання, передбачену санкцією статті 126-1 КК України, - у виді громадських робіт, що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності не встановлено.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Керуючись статтями 368, 370, 371, 374, 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтею 126-1 КК України, призначивши йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1