Справа № 645/5576/23
Провадження № 1-кс/645/995/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0001356 від 29.09.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

03 липня 2024 року до суду надійшло клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001356 від 29.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме:

нежитлової будівлі літ. «А-2» загальною площею 391,5 кв. м., яка знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :07:005:0077 за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що в провадженні слідчого відділу поліції № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2023 за № 0001356, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України, за фактом шахрайських дій під час оформлення документів на право власності на нежитлову будівлю літ. «А-2», розташованою на земельній ділянці з кадастровим номером :07:005:0077 за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході досудового розслідування встановлено, що, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 16.04.2020 зареєстровано право приватної власності на нежитлову будівлю літ. «А-2» загальною площею 391,5 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_4 .

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що 21.03.1997 між Представництвом Фонду державного майна України в м. Харкові в особі ОСОБА_5 та Виробничо торгово-закупочним підприємством-фірма « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в особі директора підприємства ОСОБА_6 , укладено договір №1081-В-С купівлі-продажу нежитлового приміщення літ.А-1 загальною площею 107,1 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , орендованого виробничим торгово-закупочним підприємством фірмою « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

В подальшому, Товариство з обмеженою відповідальністю-виробниче торгівельно-закупівельне підприємство-фірма « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в особі директора ОСОБА_6 , продавець, укладає договір купівлі-продажу з ТОВ «Бізнес Інтернет Центр Слобожанка», в особі ОСОБА_7 , надалі покупець, предметом якого є нежитлова будівля літ.А-1 загальною площею 107,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (адреса змінена з АДРЕСА_3 на підставі рішення Фрунзенської районної ради м. Харкова).

Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстровано в реєстрі № 1261. 14.11.2007 між ТОВ «Бізнес Інтернет Центр Слобожанка», в особі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , надалі покупець, укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення - нежитлової будівлі літ.А-1 загальною площею 107,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10 . 08.12.2015 між ОСОБА_9 , надалі іменований дарувальник, з однієї сторони та ОСОБА_4 , надалі іменована обдаровувана, укладено договір дарування, предметом якого виступає 1/2 частина нежитлової будівлі вже загальною площею 258,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_11 та зареєстровано за № 1819.

Також, 12.03.2018 укладено договір дарування між ОСОБА_9 , надалі дарувальник, та ОСОБА_4 , надалі обдарована на підставі якого дарувальник передав, а обдарований прийняв у дар належну ОСОБА_9 1/2 частку у праві власності на нежитлову будівлю літ. «А-2», загальною площею 391,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Даний договір дарування посвідчено 12.03.2018 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_12 та зареєстровано в реєстрі за № 821.

16.04.2020 укладено договір дарування між ОСОБА_9 , надалі дарувальник, та ОСОБА_4 , надалі обдарована на підставі якого дарувальник передав, а обдарований прийняв у дар належну ОСОБА_9 1/2 частку у праві власності на нежитлову будівлю літ. «А-2», загальною площею 391,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка розмішена на земельній ділянці з кадастровим номером : :07:005:0077.

Даний договір дарування посвідчено 16.04.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_12 та зареєстровано в реєстрі за № 1027.

На даний час у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що відомості про право приватної власності на нежитлові будівлі за адресами: АДРЕСА_3 (яке на даний час зареєстровано за ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ), внесено на підставі одного договору №1081-В-С, укладеного 21.03.1997 між Представництвом Фонду державного майна України в м. Харкові в особі ОСОБА_5 та Виробничо торгово-закупочним підприємством-фірма «ЧОСОН, ЛТД» в особі директора підприємства ОСОБА_6 .

Прокурор вказав, що з метою забезпечення заходів кримінального провадження, при наявності підстав для арешту майна, що є доказом злочину у кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт, тобто тимчасово, до скасування у встановленому КІІК України порядку, позбавити права на розпорядження та користування майном, для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження.

Також, прокурор просив з метою забезпечення накладення арешту на майно розглянути клопотання без повідомлення власника майна ОСОБА_4 .

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву, якою підтримав клопотання в повному обсязі, просив суд його задовольнити та розглянути клопотання за його відсутності.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання прокурора про арешт майна розглядається без повідомлення власника майна, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутністю прокурора та власника майна.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання документи, якими прокурор обґрунтовує свою вимогу, матеріали справи за клопотанням про арешт майна, встановив наступне.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Судом встановлено, що в провадженні ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001356 від 29.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, тобто шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 16.04.2020 зареєстровано право приватної власності на нежитлову будівлю літ. «А-2» загальною площею 391,5 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_4 .

21.03.1997 між Представництвом Фонду державного майна України в м. Харкові в особі ОСОБА_5 та Виробничо торгово-закупочним підприємством-фірма « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в особі директора підприємства ОСОБА_6 , укладено договір №1081-В-С купівлі-продажу нежитлового приміщення літ.А-1 загальною площею 107,1 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , орендованого виробничим торгово-закупочним підприємством фірмою « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

В подальшому, Товариство з обмеженою відповідальністю-виробниче торгівельно-закупівельне підприємство-фірма « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в особі директора ОСОБА_6 , укладав договір купівлі-продажу з ТОВ «Бізнес Інтернет Центр Слобожанка», в особі ОСОБА_7 , предметом якого є нежитлова будівля літ.А-1 загальною площею 107,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (адреса змінена з АДРЕСА_3 на підставі рішення Фрунзенської районної ради м. Харкова). Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстровано в реєстрі № 1261.

Також, 14.11.2007 між ТОВ «Бізнес Інтернет Центр Слобожанка», в особі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення - нежитлової будівлі літ.А-1 загальною площею 107,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10 .

08.12.2015 між ОСОБА_9 , надалі іменований дарувальник, з однієї сторони та ОСОБА_4 , надалі іменована обдаровувана, укладено договір дарування, предметом якого виступає 1/2 частина нежитлової будівлі вже загальною площею 258,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_11 та зареєстровано за № 1819.

Також, 12.03.2018 укладено договір дарування між ОСОБА_9 , надалі дарувальник, та ОСОБА_4 , надалі обдарована на підставі якого дарувальник передав, а обдарований прийняв у дар належну ОСОБА_9 1/2 частку у праві власності на нежитлову будівлю літ. «А-2», загальною площею 391,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Даний договір дарування посвідчено 12.03.2018 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_12 та зареєстровано в реєстрі за № 821.

16.04.2020 укладено договір дарування між ОСОБА_9 , надалі дарувальник, та ОСОБА_4 , надалі обдарована на підставі якого дарувальник передав, а обдарований прийняв у дар належну ОСОБА_9 1/2 частку у праві власності на нежитлову будівлю літ. «А-2», загальною площею 391,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка розмішена на земельній ділянці з кадастровим номером : :07:005:0077. Даний договір дарування посвідчено 16.04.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_12 та зареєстровано в реєстрі за № 1027.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

За ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Таким чином, доведено, що вказані у клопотанні речі, мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, оскільки існують розумні підозри вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, і не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога юридичної визначеності, згідно якої у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду у спірних правовідносинах.

В межах розгляду цього клопотання, слідчим суддею не встановлено допущення органами досудового розслідування істотних порушень прав людини і основоположних свобод, які б давали підстави для відмови у накладені арешту на вказане майно.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково (ч. 1 ст. 174 КПК).

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0001356 від 29.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на нежитлову будівлю літ. «А-2» загальною площею 391,5 кв.м, яка знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :07:005:0077 за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з метою проведення подальшого досудового розслідування, збереження речових доказів, запобігання відчуження та пошкодження зазначеної вище земельної ділянки, з забороною проведення будь-яких реєстраційних дій щодо зазначеної земельної ділянки, у т.ч. відчуження та розпорядження.

Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 03.07.2024 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1