ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/886/24 Справа № 203/1648/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги Міністерства юстиції України на бездіяльність третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування постановленої ухвали слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що з урахуванням ст. 306 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини небажання заявника брати участь у розгляді ініційованої ним же скарги суд сприймає як законну підставу для залишення її без задоволення. Також відмовляючи у задоволенні заявленої у справі скарги, суд також звернув увагу заявника на недотримання ним принципу добросовісності.

В апеляційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою призначити новий розгляд скарги у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що в даному випадку висновки суду про те, що відсутність в судовому засіданні особи, яка подала скаргу, є перешкодою для розгляду скарги, не узгоджується з прийнятим процесуальним рішенням про відмову у задоволенні скарги, оскільки суд скаргу по суті не розглядав. Зазначає, що суд безпідставно зазначає, що ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

В судове засідання ОСОБА_6 не з`явилась, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Враховуючи вищенаведене апеляційний суд вважає можливим розглянути провадження за відсутності ОСОБА_6 .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційним судом встановлено, що вказаних вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею не дотримано.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється положеннями ст.ст. 303-308 КПК України.

При цьому ч. 2 ст. 307 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1 - 1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Тобто, для прийняття одного з перелічених вище рішень, слідчий суддя повинен розглянути скаргу по суті.

Як слідує з матеріалів провадження, 04 квітня 2024 року до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла скарга Міністерства юстиції України на бездіяльність третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Однак, приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя по суті скаргу не розглядав, оскільки підставою для відмови у задоволенні скарги фактично є неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, чим допустив суперечності у постановленому судовому рішенні.

Доступ до правосуддя є одним із основоположних принципів верховенства права, гарантованих Конституцією України (ст. 55 ч. 2, ст. 129 ч. 2 п. 8 Конституції України, ст. 7, ст. 9 ч.6, ст. 24 КПК України).

Також стаття 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий суд, що включає й право на розгляд справи. Право на розгляд справи означає право особи звернутися за захистом до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. Обов`язковою умовою дотримання цього права є те, що особі має бути забезпечена можливість реалізації зазначених прав без будь-яких обмежень, перешкод чи ускладнень. Можливість людини без перепон одержати судовий захист є головним змістовним аспектом поняття доступу до правосуддя. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень ("Суомінен проти Фінляндії" п. 36).

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції фактично не розглянув скаргу заявника по суті, чим позбавив останнього права на належний судовий захист, а тому ухвала слідчого судді не може бути визнана обґрунтованою і вмотивованою, тобто такою, яка відповідає вимогам ст.370 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України однією з підстав для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України, є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки доводи скарги по суті фактично не були предметом розгляду слідчого судді, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню та матеріали скарги ОСОБА_6 слід повернути до суду першої інстанції для прийняття рішення відповідно до вимог КПК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2024 року про відмову у задоволенні скарги Міністерства юстиції України на бездіяльність третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР скасувати та направити матеріали за скаргою до суду першої інстанції для прийняття рішення відповідно до вимог КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4