печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю підозрюваної ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування повідомлення ОСОБА_3 про підозру від 21.09.2023 в межах кримінального провадження № 0000046 від 07.03.2023,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2024 захисник підозрюваної ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на повідомлення ОСОБА_3 про підозру у кримінальному провадженні №0000046 від 07.03.2023, складене і вручене слідчим слідчого відділення відділу поліції в річковому порту Київ ГУНП у м. Києві капітаном поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3, 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

Скарга обґрунтована тим, що ГСУ НПУ здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000046 від 07.03.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3, 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України. У зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , яка обіймає посаду директора TOB «Оксі-Автоінвест» (код ЕДРПОУ 33695598) та є його засновником і кінцевим беніфіціарним власником, 21.09.2023 повідомлено про підозру у підробленні іншого офіційного документа, який видається підприємством, і який надає права, з метою його використання, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, використанні завідомо підробленого документу, заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3, 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

Захисник зазначає, що повідомлення про підозру є необґрунтованим, протиправним та підлягає скасуванню через істотні порушення КПК України, зокрема, на думку сторони захисту, у сторони обвинувачення відсутні достатні докази для підозри ОСОБА_3 , наголошує про передчасність та надуманість тверджень слідчого про те, що ОСОБА_3 вчинила описаними у письмовому повідомленні про підозру діями будь-який злочин, а обставини викладені у повідомленні ОСОБА_3 про підозру, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, за своєю природою ґрунтуються на припущеннях та у своїй сукупності не утворюють складу будь-якого злочину, та спростовується наданими стороною захисту документами, зокрема:

- висновком судової оціночно-земельної експертизи N 32/23 від 12.09.2023,

- витягом протоколу №10 від 26.10.2023 кваліфікаційній комісії з питань видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-геодезиста,

- відповіддю з Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 31.10.2023,

- висновком експерта МВС України Київського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру від 17.10.2023,

- рішенням №7 дисциплінарної палати Центральної кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 18.01.2024.

Захисник також вважає, що наявні у матеріалах кримінального провадження докази на обґрунтування повідомленої підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3, 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, не підтверджують поза розумним сумнівом викладені у повідомленні про підозру відомості.

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_3 та її захисник - адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, посилаючись на викладені в ній факти та обставини.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, вказавши, що повідомлення про підозру є законним і обґрунтованим та при розгляді скарги на повідомлення про підозру підлягає з`ясуванню виключно дотримання органом досудового розслідування під час повідомлення про підозру положень глав 22, 42 КПК України.

Вислухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши долучені стороною захисту на обґрунтування вимог скарги копії матеріалів кримінального провадження №0000046 від 07.03.2023, в тому числі додатково подані захисником ОСОБА_4 в судовому засіданні, а також копії матеріалів кримінального провадження, долучені стороною обвинувачення до письмових заперечень на скаргу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України. Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру визначено ст. 277 КПК України.

Відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих на обґрунтування вимог скарги стороною захисту копій матеріалів кримінального провадження, в провадженні ГСУ НПУ перебуває кримінальне провадження, внесене 07.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3, 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

21.09.2023 в рамках даного кримінального провадження слідчим слідчого відділення відділу поліції в річковому порту Київ ГУНП у м. Києві капітаном поліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , було складено письмове повідомлення про підозру відносно ОСОБА_3 , яка з 2019 року обіймала посаду директора TOB «Оксі-Автоінвест» (код ЕДРПОУ 33695598) та є його засновником і кінцевим беніфіціарним власником, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3,4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до версії слідства, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 08.09.2020, та в неустановленому місці з метою заволодіння чужим майном - земельною ділянкою територіальної громади м. Києва, площею 648,2 кв.м, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 (фактична адреса: АДРЕСА_1 ), діючи умисно за попередньою змовою групою невстановлених досудовим розслідуванням осіб ОСОБА_3 , на бланку та від імені ТОВ «ЕЮБ» «Гривна-плюс», яке не причетне до розробки будь-якої документації за вказаним об`єктом, підробила інші офіційні документи, які видаються підприємством і які надають права, а саме довідку №НЖ 14/04/2020 від 14.04.2020 про проведену інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , до якої увійшли: будинок охорони літ. «А», загальною площею 15,6 кв.м; будинок охорони літ. «Б», загальною площею 12,8 кв.м; альтанка літ «В», загальною площею 12.2 кв.м; огорожі № 1,2,3 - 345,5 м.п.; ворота № 4,5,8,9 - 4 шт.; берегоукріплююча споруда №7, загальною площею 38 кв.м; Дорога №1, загальною площею 648,2 кв.м; а також технічний паспорт № б/н від 14.04.2020, на зазначені вище об`єкти нерухомості та ділянки дороги загальною площею 648,2 кв.м, замовником яких, у вказаних документах, значиться ТОВ «Оксі-Автоінвест».

08.09.2020 зазначені завідомо підроблені документи ОСОБА_3 , як директор ТОВ «Оксі-Автоінвест», умисно використала при складанні заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) №41324512 шляхом надання їх приватному нотаріусу КМНО ОСОБА_9 , за що ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України.

Одночасно орган досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфікує за ч. 4 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.

Як убачається зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_3 , здійснивши вищевказані протиправні дії з підробки та використання офіційних документів, а саме: довідки № НЖ 14/04/2020 від 14.04.2020 та технічного паспорту № б/н від 14.04.2020, 08.09.2020 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 шляхом обману (шахрайства) заволоділа чужим майном у вигляді земельної ділянки територіальної громади м. Києва, загальною площею 648 кв.м, вартістю 8 344 437,00 грн, шляхом реєстрації приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_9 права власності на об`єкти нерухомості та зазначеної земельної ділянки, яка є частиною об`єкта речових прав №000 і зазначена як «Дорога № 1», не маючи жодних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та дозволів цих органів на набуття права власності та права користування цією земельною ділянкою.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Імперативною нормою ч. 1 ст. 276 КПК України встановлено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:

1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;

2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;

3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Доказами у кримінальному провадженні у відповідності до змісту ст. 84 КПК України є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Дослідивши додані до скарги матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність вагомих доказів на обґрунтування підозри, оскільки надані учасниками судового провадження на виконання положень статей 22, 23, 26 КПК України документи (копії матеріалів кримінального провадження №0000046) на обґрунтування своїх позицій, на думку слідчого судді не містять жодних даних, які б вказували на заподіяння шкоди, зібрані під час досудового розслідування докази встановлюють відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, на цій підставі повідомлення про підозру є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 190 КК України, з суб`єктивної сторони характеризуються прямим умислом. Натомість у тексті оскаржуваного повідомлення про підозру від 21.09.2023 ОСОБА_3 щодо наявності умислу в останньої на вчинення інкримінованих діянь існує виключно твердження сторони обвинувачення, яке жодним чином не підтверджено матеріалами кримінального провадження, а сукупність зібраних у справі доказів на даному етапі досудового розслідування не дає достатніх підстав для висновку про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Відповідно до долучених стороною захисту на обґрунтування вимог скарги копій матеріалів кримінального провадження №0000046 ОСОБА_3 , будучи двічі допитаною в якості свідка, повідомила, що замовленням і отриманням технічної документації на об`єкти, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , для подальшої їх реєстрації на праві власності за ТОВ «Оксі-Автоінвест» займався її батько ОСОБА_10 , який на момент її призначення на посаду директора ТОВ «Оксі-Автоінвест» в 2019 році займав посаду заступника директора названого товариства та який після їх отримання від осіб, що готували цю документацію, повідомив про дату подання приватному нотаріусу відповідної документації для проведення державної реєстрації цих об`єктів нерухомості за ТОВ «Оксі-Автоінвест». Жодної інформації про те, що технічна документація на об`єкти нерухомості може бути підпробленою, вона не мала, батько її запевнив в достовірності всієї документації та приватним нотаріусом при поданні відповідної заяви про держреєстрацію об`єктів нерухомості жодних сумнівів у законності представленої документації або претензій щодо недостатності будь-яких документів не висловлювалось.

Між тим, залишились невстановленими органом досудового розслідування особи ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які за замовленням ОСОБА_10 мали підготувати всю технічну документацію на об`єкт нерухомості та супроводжувати цю угоду у приватного нотаріусу, та вони не допитані щодо обставин підготування технічної документації на цей об`єкт.

Згідно заперечень прокурора на скаргу захисника, підозра ОСОБА_3 обґрунтовується крім нібито підроблених довідки про технічну інвентаризацію та технічного паспорту на об`єкти нерухомості, ще протоколами огляду місця події, показами свідків: директора ТОВ «ЕЮБ» «Гривна-плюс» ОСОБА_13 , яке повідомив про непричетність товариства до розробки та виготовлення будь-якої документації за вказаним об`єктом, приватного нотаріуса ОСОБА_9 , директора обслуговуючого кооперативу «Видибай» ОСОБА_14 , якому слідчим слідчого відділення ВП в річковому порту Київ ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 17.11.2023 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 197-1 КК України у самовільному зайнятті земельної ділянки на березі озера «Видубицьке» в межах прибережної захисної смуги (в охоронній зоні), із обліковим кодом 90:110:0001, загальною площею 0,8137 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , в межах якої саме і розташований належний на праві власності ТОВ «Оксі-Автоінвест» об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, в тому числі позначений в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 000 об`єкт - «Дорога № 1».

Обгрунтованість підозри ОСОБА_3 орган досудового розслідування також підтверджує висновком почеркознавчої експертизи від 12.09.2023, відповідно до якого в оригіналі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) від 08.09.2020 №41324512 про реєстрацію об`єкту нерухомого майна за ТОВ «Оксі-Інвест» за адресою: м.Київ, АДРЕСА_1, підпис в графі «Підпис заявника» виконано директором ТОВ «Оксі-Автоінвест» ОСОБА_3 , про що в ході неодноразових допитів остання не тільки не заперечувала, а підтвердила обставини подання нею як директором товариства цієї заяви з відповідним пакетом документів для реєстрації.

Натомість органом досудового розслідування не вирішувалося питання щодо проведення почеркознавчої експертизи, технічної експертизи з питань встановлення достовірності підписів і печаток в довідці про технічну інвентаризацію та в технічному паспорті на цей об`єкт нерухомого майна від 14.04.2020, їх складення та підписання з проставленням відповідної печатки директором ТОВ «ЕЮБ» «Гривна-плюс» ОСОБА_13 та інженером з інвентаризації ОСОБА_15 , яка має кваліфікаційний сертифікат АЕ №003095 з інвентаризації нерухомого майна, та яка за обставинами складення та виготовлення цих документів органом досудового розслідування в якості свідка не допитувалася, що не спростовано в судовому засідання прокурором.

Таким чином, слідчим не було встановлено об`єктивно та в повному обсязі обставини подій, не виключені інші можливі версії події щодо виготовлення, складання та посвідчення як достовірних так і підроблених документів, та не надано належної правової оцінки показанням ОСОБА_3 щодо її непричетності до їх підроблення та використання саме підробленого документу.

Також листом Департаменту земельних ресурсів КМДА від 31.03.2023 за №0570202.1-4150, яким надано Витяг з бази даних міського земельного кадастру на 31.03.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено з посиленням на вимоги статей 125, 126 Земельного кодексу України, що право власності на земельну ділянку, право оренди, а також право постійного користування земельною ділянкою виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Між тим, посилаючись на зазначений документ як на достатній доказ для обгрунтованого повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, слідчий відповідно до наданих стороною захисту на обґрунтування вимог скарги копій матеріалів кримінального провадження отримала достовірну інформацію про те, що державна реєстрація земельної ділянки під об`єктом за адресою: АДРЕСА_1 , позначений в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 000 як «Дорога № 1», загальною площею 648,2 кв.м, і визначеною за висновком будівельно-технічної експертизи від 12.09.2023р. за №32/23 вартістю 8344437,00 грн, якою нібито ОСОБА_3 заволоділа шахрайським шляхом, відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за ТОВ «Оксі-Автоінвест», або особисто за ОСОБА_3 не реєструвалася, кадастровий номер цій земельній ділянці в установленому законом порядку, яким індентифікується відповідно до вимог ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельна ділянка як об`єкт цивільних прав під час її державної реєстрації не присвоювався.

Зазначені обставини також підтверджені Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №347530346 від 21.09.2023, отриманою органом досудового розслідування щодо прав власності, інших речових прав, іпотеки, обтяжень відносно ТОВ «Оксі-Автоінвест» (), відповідно до даних якої за зазначеним товариством в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно крім об`єкта нерухомого майна за №000, інших об`єктів нерухомого майна, зокрема земельних ділянок, не зареєстровано.

Між тим, саме цим документом орган досудового розслідування підтверджує обґрунтованість повідомленої ОСОБА_3 підозри.

Одночасно в Технічному звіті по встановленню меж в натурі (на місцевості) зовнішніх меж фактичного землекористування територією, що розташована на АДРЕСА_1 , виконаному сертифікованим інженером-геодезістом ОСОБА_16 , який був залучений в якості спеціаліста на підставі постанови слідчого від 19.06.2023 для огляду цієї земельної ділянки та проведення геодезичних робіт, встановлення фактичних меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою виготовлення графічних матеріалів, зазначено, що «Станом на дату проведення обстеження (20.06.2023) відомості щодо зареєстрованих земельних ділянок в районі розташування об`єкту дослідження відсутні в Публічній кадастровій карті, яка відповідно до ст. ст. 35, 36 Закону України «Про державний земельний кадастр» є офіційними відомостями Державного земельного кадастру» (аркуш 11 Технічного звіту).

За результатами проведення топографо-геодезичних робіт визначено фактично на місцевості межи території землекористування площею 0,8137 га, розташування металевого шлагбауму, металевих воріт, відстань від будівель та споруд в межах землекористування до урізу води. У Технічному звіті також зазначено, що фактичне місце розташування, координати поворотних точок та площа земельної ділянки під спорудою (Дорога №1) не вираховувались і на місцевості не визначались.

За даними Технічного звіту площа основної забудови у розмірі 648,2 кв.м, зайнятої спорудою (Дорога № 1), визначена не за результатами топографо-геодезичних робіт з прив`язкою до координат та поворотних точок меж території, а за даними Технічного паспорту на громадський будинок з господарськими спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого основними конструктивними елементами Дороги №1 є залізобетонні плити.

Між тим, саме цей розмір загальної площі земельної ділянки у 648,2 кв.м в повідомленні про підозру ОСОБА_3 є визначеним, як розмір об`єкту нерухомого майна - земельної ділянки, що належить територіальній громаді міста Києва, який є частиною об`єкта речових прав 000 з записом - Дорога №1 за адресою: АДРЕСА_1 , якою шахрайським шляхом заволоділа ОСОБА_3 .

Таким чином, за даними Технічного звіту інженером-геодезистом вирахувані координати поворотних точок меж будівель і споруд будівель охорони під літерами А, Б, альтанки - літера В, шлагбаума. Роботи з винесення меж земельної ділянки під спорудою (Дорога №1) в межах фактичного землекористування інженером-геодезистом не виконувались, тобто Технічним звітом по встановленню в натурі (на місцевості) зовнішніх меж фактичного землекористування територією, що розташована на АДРЕСА_1 фактичне місце розташування та площа земельної ділянки яка зайнята спорудою (Дорога № 1) не визначались.

Державним підприємством «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 31.10.2023 у відповіді за №29-010-287/2-23 на адвокатський запит щодо проведених топографо-геодезичних робіт інженером-геодезистом ОСОБА_16 також підтверджено, що складеним інженером-геодезистом ОСОБА_16 Технічним звітом по встановленню меж в натурі (на місцевості) зовнішніх меж фактичного землекористування територією, що розташована на АДРЕСА_1 , фактичне місцерозташування, координати поворотних точок та площа земельної ділянки під спорудою (Дорога № 1) не вираховувались та на місцевості не визначались.

Одночасно директором ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» також в резолютивній частині листа зазначено, що «набуття права власності на земельну відбувається у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності, шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності і з проектами землеустрою, державній реєстрації у Державному земельному кадастрі за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування та проведенням Державної реєстрації речових прав на неї».

Той факт, що об`єкт речових прав №000, що належить ТОВ «Оксі-Автоінвест», складовою частиною якого є Дорога №1, не є земельна ділянка, загальною площею 648,2 кв.м, а складається із залізобетонних плит, також підтверджується протоколами огляду місця події від 31.03.2023 і 20.06.2023, та долученим до матеріалів кримінального провадження рахунком фактурою від 01.10.2019, платіжним дорученням №2 від 01.10.2019 та договором купівлі продажу плит дорожніх (дороги) між ТОВ «Строй-транс сервіс» та ТОВ «Оксі-Автоінвест» від 01.10.2019, які були використані для формування цієї дороги.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Вимогами ст. 79-1 Земельного кодексу України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється в тому числі у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі (частини 1, 3-4, 10 ст.79-1 ЗК України).

Відсутність даних про кадастровий номер земельної ділянки загальною площею 648,2 кв.м, зареєстроване право власності на цю земельну ділянку унеможливлює віднесення її до земельної ділянки в розумінні вимог ст. 1, 79, 79-1 Земельного кодексу України, ст. 15 Закону України «Про державний земельний кадастр», ст. 5 Закону України «Про землеустрій», що свідчить про відсутність об`єкту злочинних посягань ОСОБА_3 та складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

А відтак жодним чином органом досудового розслідування не доведено поза розумним сумнівом на підставі достатніх доказів, що ТОВ «Оксі-Автоінвест» (), кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_3 , шахрайським шляхом набуто у власність земельна ділянка, загальною площею 648 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною 1 ст. 71 КПК України передбачено, що спеціаліст у кримінальному провадженні може надавати консультації, пояснення, довідки та висновки з питань, що потребують відповідних спеціальних знань і навичок. Між тим, виконаний інженером-геодезистом ОСОБА_16 . Технічний звіт по встановленню меж в натурі (на місцевості) не є тим процесуальним документом, який за наслідками проведення ним топографо-геодезичних робіт з питань, що належать до сфери його знань, на підставі якого кримінально-процесуальним законом визначається його доказове значення.

На підставі даних цього Технічного звіту Висновком судової земельно-оціночної експертизи №32/23 від 12.09.2023, складеному судовим експертом ОСОБА_17 , та проведеної по наданим на дослідження матеріалам (документам) без натурного обстеження об`єктів дослідження, визначено, що Вартість земельної ділянки (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000 з записом Дорога №1) за адресою: АДРЕСА_1 (фактична адреса: АДРЕСА_1 ) станом на 08.09.20203 складає 8 344 437 грн.

Згідно заперечень прокурора на скаргу адвоката підозра ОСОБА_3 обґрунтовується цим висновком.

Відповідно до п. 4 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на автомобільні дороги.

Відповідно до п. 4. ст. 18 цього Закону державна реєстрація прав на земельну ділянку проводиться виключно за наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про зареєстровану земельну ділянку. Відповідно до законодавства при зміні власника земельної ділянки, в реєстраційному записі повинна була бути інформація про кадастровий номер, але він відсутній, що підтверджує відсутність тотожність поняття «Дорога» як земельна ділянка, та «Дорога» як нерухоме майно.

Таким чином, документальне підтвердження вибуття з Державного земельного кадастру земельної ділянки з комунальній власності нерухомого майна територіальної громади м. Києва слідством не надано.

Крім того, Дисциплінарна палата Центральної кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України в своєму Рішенням №7 від 18.01.2024, прийнятому за результатами обговорення питання законності дій судового експерта ОСОБА_17 при складанні Висновку експерта №32/23 від 12.09.2023 визначила, що заключна частина Висновку не повною мірою відповідає методичним рекомендаціям проведення судових оціночно-земельних експертиз, застосованим під час дослідження. Під час складання Висновку експертом не дотримані вимоги з питань судово-експертної діяльності, а саме статей 69, 102 КПК України; пунктів 15, 17, 53, 65 Національного стандарту №1, пунктів 4.12, 4.13. 4.14 Інструкції №53/5, що є підставою стверджувати, що вказані порушення могли вплинути на повноту дослідження та остаточні висновки експерта. Таким чином, зазначеним Рішенням спростовані висновки судової земельно-оціночної експертизи №32/23 від 12.09.2023 щодо вартісної оцінки земельної ділянки, загальною площею 648,2 кв.м.

Одночасно висновком експерта ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.10.2023 №КСЕ-19/11-23/54158 за результатами проведення комплексної судової земельно-технічної та економічної експертизи визначено, що земельна ділянка площею 648,2 кв.м, яка зображена на аркуші 45 «Робочі матеріали» під №13, що міститься в матеріалах кримінального провадження, завірених слідчим Монастирською, до бази даних Державного земельного кадастру, не внесена. Координати поворотних точок меж цієї земельної ділянки площею 648,2 кв.м не зазначені, також відсутня географічна сітка, за допомогою якою можливо встановити місцеположення даної ділянки. На робочому матеріалі зображена лише конфігурація ділянки, яку не можливо встановити в натурі (на місцевості).

В натурі (на місцевості), станом на час проведення обстеження, межі земельної ділянки площею 648,2 кв.м не встановлені та не закріплені межовими знаками.

Наданий на дослідження Технічний звіт по встановленню в натурі (на місцевості) зовнішніх меж фактичного землекористування територією, що розташована на АДРЕСА_1 , у складі якого міститься каталог координат поворотних точок (кутів) меж земельної ділянки (у якому відсутня інформація що наявні координати надані з Управління Держземагентства), не передбачений Законом України «Про землеустрій», та не містить офіційних відомостей-координат поворотних точок меж земельної ділянки, які є офіційними відомостями Державного земельного кадастру відповідно до статей 6, 9 15, 16, 21, 34, 38 Закону України «Про державний земельний кадастр».

Таким чином, цим висновком експерта доведено, що земельна ділянка, загальною площею 648,2 кв.м, не є об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків.

Сторона обвинувачення зазначає, що вартість земельної ділянки (реєстраційний номер 000 з записом Дорога №1) складає 8 344 437,00 грн, визначаючи як розмір матеріальної шкоди у кримінальному провадженні, хоча зазначене спростовується наведеними вище доказами, і вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, з огляду на вимоги ст. 91 КПК України, слідчим не доведений.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК, підозрюваною є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 Кодексу: повідомлено про підозру; особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

В постанові від 25.112020 у справі №627/927/19 Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду вказав, що системне тлумачення процесуальних норм, передбачених статтями 3, 22, 36, 276 - 278 КПК дає підстави до висновку, що здійснення повідомлення про підозру врегульовано імперативними нормами, які вичерпно, точно і однозначно визначають як форму встановленої для цього правової процедури (порядку), так і її зміст.

Застосування належної правової процедури означає здійснення справедливого правосуддя згідно з визначеними загальними засадами кримінального провадження для досягнення мети і вирішення його завдань.

Дотримання встановленої правової процедури здійснення повідомлення про підозру означає, що дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону. Такі дії мають здійснюватися на підставі законних повноважень щодо вирішення конкретного процесуального завдання, яке постає перед прокурором у певний момент досудового розслідування кримінального провадження.

Визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, згідно з практикою ЄСПЛ «підозра» є частиною більш широкого поняття «обвинувачення», яке відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України являє собою твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Кримінальний процесуальний кодекс України оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо.

Повідомлення про підозру, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)».

Тобто, під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді є не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)» для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

Стандарт «достатніх підстав (доказів) для підозри» є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри». Для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для здійснення повідомлення про підозру.

Слідчий суддя в ході розгляду скарг на повідомлення про підозру не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності в особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною, а зібрані у кримінальному провадженні на день складення повідомлення про підозру докази були достатніми для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Фактичною підставою для повідомлення про підозру є безсумнівна система належних до справи, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи.

Для повідомлення особі про підозру, виходячи з принципу презумпції невинуватості, необхідна наявність такої системи доказів, яка виключала б будь-які сумніви щодо того, що: 1) кримінальне правопорушення справді відбулося; 2) кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; 3) діяння підозрюваної особи містить склад конкретного кримінального правопорушення; 4) відсутні обставини, які виключають її відповідальність.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає наявними підстави для задоволення скарги та скасування повідомлення від 21.03.20203 про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

Керуючись статтями 2, 7, 9, 42, 276-278, 303,305-307, 309 слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати повідомлення про підозру від 21.09.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, у межах кримінального провадження № 0000046 від 07.03.2023.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1