Справа № 369/3228/24
Провадження №1-кс/369/780/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2024 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000626 від 23.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000626 від 23.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.02.2024 року до ЧЧ ВП № 2 (смт Бородянка) Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшла письмова заява від ОСОБА_5 , про те, що 22.02.2024 року перебуваючи поблизу адреси: вул. Хутірська, 60, с. Микуличі Бучанського району Київської області, було виявлено вантажний автомобіль ЗІЛ НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , яким здійснювалось перевезення деревини породи вільха без встановлених законом дозвільних документів. (ЄО 1167).

Згідно електронного ресурсу «Сервісу перевірки легальності та походження деревини» при перевірці походження вказаної деревини, встановлено, що деревина видана 22 лютого 2024 відповідно до товаро-транспортної накладної №УНВ260778 для погрузки автомобіля ЗИЛ д.н.з. НОМЕР_1 становить 0,394 метрів кубічних, що не відповідає фактичному об`єму деревини, яка знаходиться на кузові вказаного автомобіля.

У відповідності до вимог ст. 233 КПК України, 22.02.2024 в період часу з 15 год. 10 хв. по 16 год. 00 хв. слідчим СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області проведено огляд загальнодоступної ділянки території по АДРЕСА_2 під час якого виявлено та вилучено:

- вантажний автомобіль ЗИЛ д.н.з. НОМЕР_1 (самоскид) синього кольору, кузов якого завантажено стовбурами дерев породи вільха довжиною близько 1,6 м., різного діаметру, об`ємом приблизно 4,8 метрів кубічних, на яких наявні бірки;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу вантажного автомобілю ЗИЛ д.н.з. НОМЕР_1 (самоскид) синього кольору є ОСОБА_6 .

Згідно вимог ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виявлені та вилучені в ході огляду місця події 22.02.2024: вантажний автомобіль ЗИЛ д.н.з. НОМЕР_1 (самоскид) синього кольору, кузов якого завантажено стовбурами дерев породи вільха довжиною близько 1,6 м., різного діаметру, об`ємом приблизно 4,8 метрів кубічних, на яких наявні бірки та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , є майном, яке відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, у зв`язку з чим постановою слідчого від 23.02.2024 вони були визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Підставою для арешту майна, щодо якого заявляється клопотання та його метою є, відповідно до п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України забезпечення збереження речових доказів.

Перелік і види майна, що належить арештувати: вантажний автомобіль ЗИЛ д.н.з. НОМЕР_1 (самоскид) синього кольору, кузов якого завантажено стовбурами дерев породи вільха довжиною близько 1,6 м., різного діаметру, об`ємом приблизно 4,8 метрів кубічних, на яких наявні бірки та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

В зв`язку із вище викладеним в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно, яке є предметом злочину (кримінального правопорушення), знаряддям його вчинення, та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку з вищевказаним, прокурор просив суд накласти арешт на вилучені 22.02.2024 в ході огляду загальнодоступної ділянки території по АДРЕСА_2 вантажний автомобіль ЗИЛ д.н.з. НОМЕР_1 (самоскид) синього кольору, кузов якого завантажено стовбурами дерев породи вільха довжиною близько 1,6 м., різного діаметру, об`ємом приблизно 4,8 метрів кубічних, на яких наявні бірки та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , шляхом заборони власнику ОСОБА_6 відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000626 від 23.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 22.02.2024 в ході огляду загальнодоступної ділянки території по АДРЕСА_2 вантажний автомобіль ЗИЛ д.н.з. НОМЕР_1 (самоскид) синього кольору, кузов якого завантажено стовбурами дерев породи вільха довжиною близько 1,6 м., різного діаметру, об`ємом приблизно 4,8 метрів кубічних, на яких наявні бірки та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , шляхом заборони власнику ОСОБА_6 відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1