Справа № 686/4124/23
Провадження № 1-кс/686/4502/24
21 травня 2024 року м. Хмельницький
В обґрунтування клопотання вказує, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.03.2023 накладено арешт на автомобіль марки «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_3 .
Дослідивши матеріали клопотання заслухавши пояснення адвоката, слідчий суддя дійшов до такого висновку.
Згідно із ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ч.1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Положеннями п.7 ч.2 ст. 131 КПК України передбачено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Законом України 2810-IX від 01.12.2022 Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, були внесено відповідні зміни до КПК України та, зокрема статтю 132 після частини третьої доповнено новою частиною такого змісту:
"4. Ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Із аналізу положень п. 18 ч. 1 ст. 3, ст.170, ст.174, 283 КПК України слід дійти висновку про те, що повноваження слідчого судді після закінчення кримінального провадження у разі його закриття слідчим чи прокурором за результатом проведення досудового розслідування не розповсюджуються на питання скасування арешту.
Згідно із висновками Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 554/2506/22 від 15 квітня 2024 року, у разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК, заходи забезпечення кримінального провадження, серед яких і арешт майна, припиняють свою дію в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК.
Відповідно до висновку у згаданій постанові щодо положень ст. 309, ч.4 ст. 399КПК України у їх взаємозв`язку із приписами статей 170 174 КПК ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або відмову у його скасуванні, постановлена після закриття кримінального провадження, не передбачена кримінальними процесуальними нормами, тому суд апеляційної інстанції не вправі відмовити в перевірці законності такого рішення, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 та ст. 309 КПК.
Положеннями ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ч. 1 ст. 5 КПК України).
Отже, усі заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі арешт на майно заявника припинили свою дію та у слідчого судді у цьому випадку відсутні повноваження із здійснення судового контролю та постановлення ухвали про скасування арешту майна або відмову у його скасуванні.
З огляду на викладене, клопотання підлягає поверненню його ініціатору.
Керуючись ст. ст. 130-132, 170, 174 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя