Справа № 344/3335/24
Провадження № 1-кс/344/1590/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність ГУНП Івано-Франківської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся 22.02.2024р. з вказаною скаргою, в якій просив зобов`язати ГУНП Івано-Франківської області, щоб подію розслідували слідчі, а не дізнавачі, по заяві ОСОБА_3 поданої до ГУНП від 15.02.2024р.; всіх винних в шахрайствах і зволіканні, подання халатних відповідей, суворо покарати в т.ч. помічника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та заст.сект.дізнання ГУНП області ОСОБА_6

Мотивами скарги зазначив, що ГУНП Івано-Франківської області систематично не реагує на законні звернення ОСОБА_3 (двічі був на прийомі у заст.нач. ОСОБА_4 та телефонували йому з ОДА), дають халатні відповіді нічого не роблячи. Восени на скарги щодо притягнення до кримінальної відповідальності потерпілої та свідка по ст.384 КК України за неправдиві їх покази, надавали халатні відповіді, не заносили відомості до ЄРДР. Так і на даний час не виконують ухвалу Апеляційного суду від 10.01.2024р. (головуючий ОСОБА_7 ), надано аналогічну відповідь. Однак, 29.01.2024р. Апеляційний суд (головуючий ОСОБА_8 ) зобов`язав повторно занести факти проти дізнавача, потерпілої та свідка за фальсифікацію показів, і знову не виконують дану ухвалу. На подану ОСОБА_3 заяву від 15.02.2024р. не зреагували, слідчі дії викладені на 11 пунктах заяви не розпочали.

04.03.2024р. на вимогу слідчого судді надати заяву від 15.02.2024р., по невиконанні якої подана скарга, скаржник надав слідчому судді заяву від 15.02.2024р, а також ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 29.01.2024р., повторну скаргу прокурору від 20.02.2024р. щодо не розгляду ГУНП заяви від 15.02.2024р., витяг з ЄРДР від 22.02.2024р.

Скаржник у судовому засіданні вимоги скарги підтримав.

Слідчий у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про час і дату судового засідання.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається із ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленні потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Матеріалами скарги встановлено, що 15.02.2024р. ОСОБА_3 подав заяву про внесення відомостей до ЄРДР. В заяві зазначив, що до ГУНП мала надійти ухвала Апеляційного суду від 29.01.2024р. (суддя ОСОБА_8 ) про зобов`язання внести відомості до ЄРДР щодо шахрайських дій потерпілої ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 та дізнавача ОСОБА_11 . Також, заявник просить вчинити наступні слідчі дії (вимоги таких слідчих дій на 10 пунктах викладених у заяві).

Для з`ясування питань надіслання та часу отримання ГУНП в Івано-Франківській області ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 29.01.2024р. про зобов`язання внесення відомостей по заяві ОСОБА_3 , слідчим суддею 04.03.2024р. було витребувано для огляду матеріали справи №344/22902/23, провадження №11-сс/4808/9/24 та оглянуто їх у судовому засіданні 06.03.2024р.

Так, дійсно ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 29.01.2024р. за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді від 06.12.2023р. про відмову у задоволенні скарги щодо внесення відомостей до ЄРДР, було скасовано ухвалу слідчого судді від 06.12.2023р. та постановлено нову ухвалу. Зобов`язано начальника ГУНП в Івано-Франківській області внести відомості до ЄРДР про кримінальні правопорушення, які вказані у заяві ОСОБА_3 від 26.10.2023р.

Повний текст даної ухвали Івано-Франківського апеляційного суду було оголошено 01.02.2024р. та отримано апелянтом також 01.02.2024р.

Разом з тим, справу №344/22902/23 Івано-Франківським апеляційним судом після постановлення ухвали було направлено до Івано-Франківського міського суду, та 16.02.2024р. на адресу ГУНП в Івано-Франківській області міським судом було відправлено поштовим зв`язком ухвалу слідчого судді від 06.12.2023р. та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 29.01.2024р., якою скасована дана ухвала слідчого судді, із зобов`язанням внести відомості до ЄРДР про кримінальні правопорушення, які вказані у заяві ОСОБА_3 від 26.10.2023р..

Отже, зважаючи на те, що ГУНП в Івано-Франківській області отримано ухвалу від 29.01.2024р., яка відправлена 16.02.2024р. поштовим зв`язком, тільки 22.02.2024р. та вчинено дії по внесенні відомості до ЄРДР, бездіяльності по невнесенню в ЄРДР станом на 15.02.2024р. не виявлено.

Звідси, на час подачі заяви 15.02.2024р. заявником ОСОБА_3 до ГУНП в Івано-Франківській області про вимоги внести відомості на виконання ухвали суду від 29.01.2024р. та вчинити певні слідчі дії у розпочатому кримінальному провадженню (на 10 пунктах викладених заявником), що є предметом розгляду даної скарги, бездіяльності ГУНП не підтверджено. Натомість його заява від 15.02.2024р. про вчинення кримінального правопорушення стосується саме невиконання судового рішення, яке на час подачі такої заяви ще не було отримано ГУНП, а порядок виконання судових рішень передбачено чинним законодавством.

Ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, скаржник в судовому засіданні посилався також на попереднє ігнорування його звернень та скарг, надання формальних відписок, однак саме у справі №344/22902/23, провадження №11-сс/4808/9/24, й було надано оцінку бездіяльності та зобов`язано внести відповідні відомості до ЄРДР за заявою від 26.10.2023р..

Також, під час розгляду скарги від 22.02.2024р., скаржником 04.03.2024р. до викладених двох вимог скарги було доповнено її новими вимогами, проте слідчим суддею роз`яснено, що доповнення вимог скарги (подано окрім того тільки на ім`я слідчого судді) чинний КПК України не передбачає. Такі вимоги можуть бути сформовані в порядку ст.303 КПК України при поданні скарги до суду.

Щодо доводів скаржника про отримання ним під час розгляду даної скарги, інформації щодо внесених в ЄРДР 22.02.2024р. відомостей, однак такі свідчать про неповне виконання слідчим органом вимог рішення суду, тобто внесення в частині тільки дачі неправдивих свідчень свідків у справі №344/22902/23, яка перебуває на розгляді Івано-Франківського міського суду, то слід зазначити таке.

Відповідно до ст. 214 КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим, дізнавачем або прокурором.

Отже на виконання судового рішення від 29.01.2023р. про внесення відомостей по заяві ОСОБА_3 , не обумовлюючи зміст самої його заяви від 26.10.2023р., слідчий орган вніс короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Чи таке відкрите провадження стосується дачі неправдивих свідчень тільки свідків у справі №344/22902/23, чи і потерпілої і дізнавача, слідчим суддею не вдалось з`ясувати через неявку представника ГУНП. Однак, таке вправі з`ясувати сам заявник при ознайомленні з матеріалами розпочатого кримінального провадження, та подавати слідчому відповідні клопотання щодо нього.

Разом з тим, той факт, що кримінальне провадження зареєстроване, свідчить про можливість (й обов`язок сторони обвинувачення) подальшого збирання доказів у цьому провадженні, що, у свою чергу, не виключає можливості як подальшого уточнення правової кваліфікації кримінального правопорушення чи осіб, які заявник вважає правильними. На процес збирання доказів можуть впливати й інші учасники кримінального провадження, зокрема, заявник та потерпілий, їх представники, шляхом подання на підтвердження своєї заяви речей і документів (пункт 2 частини 2 статті 60 КПК), подання доказів слідчому, прокурору, слідчому судді, суду, заявлення клопотань, надання пояснень тощо (частина 1 статті 56 КПК).

Таким чином на підставі наведеного та виходячи з того, що чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено порядку повторного зобов`язання слідчого або прокурора внесення за тією ж самою заявою про скоєння кримінальних правопорушень відомостей до ЄРДР або змінити формулювання вже здійсненої дії щодо внесення відомостей до ЄРДР, слідчий суддя дійшла висновку про відмову у задоволенні скарги вцілому, за недоведеністю.

Тому, слідчий суддя звертає увагу, що скаржник не позбавлений можливості, в рамках вищезазначеного вже кримінального провадження №0000172 за ч.1 ст.384 КК України, в порядку статті 220 КПК України, звертатися до слідчого або прокурора із відповідними клопотаннями, зокрема з приводу додаткових або нових відомостей, які на його думку стосуються цього провадження.

Уточнення або зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення, що є юридичною оцінкою вчиненого, наряду з можливими змінами фактичної сторони розслідуваного кримінального правопорушення, відбувається й через зміну раніше повідомленої підозри. Стаття 277 КПК не передбачає вимогу наводити у повідомленні про підозру (зміну раніше повідомленої підозри) обґрунтування прийняття такого процесуального рішення. При цьому КПК не містить умов для прийняття прокурором, слідчим такого рішення або ж умов щодо обсягу дій, які вони мають вчинити для того, щоб прийняти таке рішення (постанова ККС ВС у справі № 578/789/19 від 21.04.2021). Тобто необхідність зміни правової кваліфікації не завжди обумовлена встановленням нових фактичних даних, які на неї впливають, іноді вона викликана необхідністю виправити допущену помилку при встановленні попередньої кваліфікації злочину.

Зміст пункту 7 розділу 4 Положення про ЄРДР передбачає здійснення перевірки наявності вже розпочатих досудових розслідувань за певним фактом саме по фактичним даним (дата вчинення кримінального правопорушення; територію вчинення правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; найменування юридичної особи; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові та дату народження особи, якій повідомлено про підозру), а не по правовій кваліфікації. Метою цього є недопущення ситуацій неодноразового внесення одних і тих же самих відомостей до ЄРДР під різними номерами.

Згідно з рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

У справі Європейського суду з прав людини «Preda and Dardari v. Italy» (1999) Суд вказав, що метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.

А тому, підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 щодо зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за його заявою від 15.02.2024р., на переконання слідчого судді на даний час не має.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 від 22.02.2024р., яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР за заявою від 15.02.2024р. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12