Справа № 489/1899/23
Провадження № 1-кп/489/502/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

01 квітня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження за №0000367 від 01.04.2023за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останні рази: 01.10.2020 Корабельним районним судом міста Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 17.12.2020 вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва, зміненим ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 19.03.2014, за статтями 185 ч. 2, 15 ч. 2 та 185 ч. 2, 70 ч. 4, 71 КК України з призначенням остаточного покарання у виді чотирьох років трьох місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

31.03.2023 о 15:10 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину « Аврора » по вул. Космонавтів, 104-А/8, м. Миколаєва Миколаївської області , діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного в Україні Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в України», затвердженого Законом України 2102-ІХвід 24.02.2022, який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України№2915-ІХ від 07.02.2023, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, умисно таємно на полицях магазину заволодів майном ТОВ «Вигідна покупка», а саме: гаманець чоловічий шкірзам для документів, вартістю 99 грн; пасатижі, вартістю 119 грн; термометр цифровий «Це мені» з виносним датчиком, вартістю 179 грн; набір подарунковий жіночий «Syoss», вартістю 199 грн; котушку без інерційну «FISHERMAN», вартістю 299 грн; крем-блиск для взуття «Maxi Step», чорний, вартістю 22 грн; ліхтарик світлодіодний ручний на батарейках, вартістю 119 грн; губку-блиск «Silver» чорна, вартістю 19 грн; кукурудзу консервовану «Алексіс» 420г, вартістю 39 грн, а всього на загальну суму 1094 грн. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 оминув касову зону, не заплативши за вказаний товар, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони магазину.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення, вказані в обвинувальному акті, зокрема, що дійсно 31.03.2023 намагався викрасти товари з магазину «Аврора» за адресою: вул. Космонавтів, 104-А/8, м. Миколаїв , але був затриманий працівниками охорони магазину із майном, яке у нього було вилучене. Погодився із вказаною в обвинувальному акті вартістю викраденого ним майна.

Крім власного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у скоєному підтверджується також іншими дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.03.2023 вбачається, що ОСОБА_6 звернулася до поліції про вжиття заходів до невідомої особи, яка31.03.2023 о 15.10 годин здійснила крадіжку товару з магазину « Аврора » по вул. Космонавтів, 104-А/8, м. Миколаєва .

Згідно з протоколом огляду місця події від 31.03.2023 та фототаблиці до нього, проведеного з участю ОСОБА_3 , місцем події є приміщення магазину « Аврора » по вул. Космонавтів, 104-А/8, м. Миколаєва , в якому праворуч від вхідних дверей знаходиться металева шафа сірого кольору, за якою розташований стіл, на якому виявлені шампунь та кондиціонер«Syoss» у полімерному упакуванні,гаманець темно-коричневого кольору, крем-блиск «Maxi Step», котушка рибальська«FISHERMAN», термометр цифровий, плоскогубці (пасатижі), кукурудза консервована «Алексіс», губка для взуття«Silver», ліхтарик світлодіодний. Зі слів ОСОБА_3 , вказаний товар він намагався викрасти 31.03.2023 з магазину «Аврора» за вказаною адресою. Вказаний товар був вилучений.

Відповідно до розписки від 02.04.2023, ОСОБА_6 отримала від працівників поліції гаманець чоловічий, пасатижі, термометр цифровий, набір подарунковий шампунь і кондиціонер, котушку, крем-блиск для взуття, ліхтарик світлодіодний, губку-блиск, кукурудзу консервовану.

Актом № 3111 контрольної перевірки інвентаризації від 31.03.2023 та довідкою про ціни на товар ТОВ «Вигідна покупка» від 31.03.2023 підтверджується перелік та вартість товарів, які ОСОБА_3 31.03.2023 намагався викрасти з магазину « Аврора » за адресою: вул. Космонавтів, 104-А/8, м. Миколаїв , на загальну суму 1103 грн.

З протоколу огляду предмету від 20.04.2023 слідує, що слідчим, за участю ОСОБА_3 , був оглянутий цифровий носій «DVD-R Axent», на якому містяться відеозаписи з камер відеоспостереження магазину « Аврора » по вул. Космонавтів, 104-А/8м. Миколаєва за 31.03.2023, на яких зафіксовано, як о 15.00 годин чоловік, зовні схожий на ОСОБА_3 ,перебуваючи в приміщенні магазину, бере товари з полиць, ховає їх під одяг та в пакети, після чого проходить повз касову зону, не оплативши товар. Одразу за вказаним чоловіком вибігає охоронець магазину,затримує чоловіка та підводить до столу біля камер зберігання.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями скоїв закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до тяжких злочинів, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, не лікувався, звертався до лікаря-нарколога з діагнозом: «Розлад психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності», раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення аналогічних корисливих кримінальних правопорушень проти власності, за які засуджувався з випробуванням та до реального відбування покарання. Однак це не сприяло його перевихованню, він на шлях виправлення не став,належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив новий умисний тяжкий корисливий злочин, маючи не зняту та не погашену судимість, а також не відбувши призначене покарання.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено. Суд не визнає вказане в якості пом`якшуючої обставини щире каяття обвинуваченого, оскільки розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому діянні. Також вказана обставина може бути визнана такою, що пом`якшує покарання лише в тому разі, коли щире каяття було дієвим і включає в себе активні дії. Натомість суд враховує, що обвинувачений жодного жалю з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася, не висловив, належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та її осуду не зробив.

Вищевказане, на переконання суду, свідчить, що попри суттєві заходи впливу, які раніше вже застосовувалися до обвинуваченого з боку держави з метою не лише його покарання, а й виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, останній, маючи не зняті і не погашені в установленому законом порядку судимості за вчинення умисних злочинів, не відбувши призначене покарання у виді позбавлення волі, знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності.

Крім того, обвинувачений ніде не працює, суспільно-корисною діяльністю не займається, натомість шляхом вчинення корисливих кримінальних правопорушень задовольняє свої матеріальні потреби. Це доводить, що вчинення кримінальних правопорушень є наслідком свідомо обраного ним способу життя, який він змінювати не бажає, реального негативного ставлення до вчиненого не виявляє та в дійсності свою злочинну поведінку не засуджує.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який не працює, не має утриманців, раніше неодноразово судимий, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також ураховуючи позицію державного обвинувача щодо виду та міри покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки інші види покарання є недостатніми для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, враховуючи те, що на час скоєння вказаного кримінального правопорушення він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних корисливих кримінальних правопорушень, покарання за які не відбув.

Крім того, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 17.12.2020, після ухвалення якого ним було вчинене дане кримінальне правопорушення.

Вказані висновки суду про необхідність призначення обвинуваченому остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України узгоджуються з висновками, викладеними у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 01.06.2020 у справі № 766/39/17, згідно з якими, «призначаючи остаточне покарання, суди повинні застосовувати правила, передбачені ст. 71 КК, якщо злочин вчинено саме після постановлення попереднього обвинувального вироку, а не після набрання ним законної сили».

Цивільний позов не заявлявся

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, обвинувачений не затримувався та відносно нього запобіжний захід не застосовувався.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, яке підлягає реальному відбуванню, та враховуючи особу обвинуваченого, який будучи засудженим до покарання у виді позбавлення волі, вчинив новий умисний тяжкий злочин, тому вказане свідчить про необхідність до набрання вироком законної сили застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст. 185КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 17.12.2020 у справі № 488/3280/20, остаточно до відбуття визначивши ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років десять місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу взяття під варту - з 01.04.2024.

Речові докази:

- цифровий носій «DVD-R Axent» з відеозаписами за 31.03.2023 з камер відеоспостереження магазину « Аврора » по вул. Космонавтів, 104-А/8, м. Миколаєва - залишити в матеріалах судового провадження.

- гаманець чоловічий, пасатижі, термометр цифровий, набір подарунковий жіночий «Syoss», котушку без інерційну «FISHERMAN», крем-блиск для взуття «Maxi Step», ліхтарик світлодіодний, губку-блиск «Silver», кукурудзу консервовану «Алексіс» - вважати повернутими ТОВ «Вигідна Покупка».

Застосувати щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно після проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1