Справа № 504/2426/23
Номер провадження 1-кп/504/398/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2024 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000320 від 26.07.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, українця за національністю, громадянина України, не одруженого, з базовою середньою освітою, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив службу на посаді електрика електротехнічного відділення групи забезпечення інженерного загону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем строкової служби та проходячи військову службу на посаді електрика електротехнічного відділення групи забезпечення інженерного загону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 09.07.2022 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою (адреса у вироку суду не зазначається), та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби по 17.07.2022.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_9 відповідно до розпорядження командування ВМС України № 114/882 від 13.07.2020, з 22.07.2020 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення.

В подальшому, 21.08.2020 ОСОБА_9 укладено з Міністерством оборони України, в особі командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 , контракт на проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, строком на три роки.

05.05.2021 ОСОБА_9 звільнено з військової служби за контрактом на направлено для подальшого проходження строкової військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

25.04.2022 ОСОБА_9 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 102 від 25.04.2022, призначено на посаду електрика електротехнічного відділення групи забезпечення інженерного загону військової частини НОМЕР_1 .

Відтак, з 22.07.2020, тобто з моменту зарахування ОСОБА_9 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній перебував в статусі військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня продовжив виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Проте, ОСОБА_9 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вирішивши стати на злочинний шлях за таких обставин.

09.07.2022 близько 21:30 год. ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби на посаді електрика електротехнічного відділення групи забезпечення інженерного загону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 09.07.2022 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою (адреса у вироку суду не зазначається), та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби по 17.07.2022.

17.07.2022 ОСОБА_9 добровільно прибув до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, що ставиться йому у провину визнав та пояснив, що проходячи строкову військову службу починаючи з 2020 року, уклав контракт на 3 роки, але потім, в 2021 році його було звільнено за контрактом та він повернувся для подальшого проходження строкової служби. Він бажав перевестися з військової частини НОМЕР_1 до іншої військової частини через несприятливі умови проходження служби, але йому неодноразово відмовляли. При цьому відносно нього з боку посадових осіб військової частини вчинялися дії нестатутного характеру, що виражалися у приниженні честі та гідності, спонукання укласти контракт, у зв`язку з закінченням строку служби, повідомлення про наявність рідства з громадянами російської федерації, перебування на її території, можливої симпатії до страни агресора та служби в її інтересах, що в подальшому зумовило перевірку відносно нього з боку органів безпеки. Через тиск на нього, практику колективних покарань військовослужбовців, психологічного цькування, він звертався на спеціальну гарячу лінію. Не витримавши психологічного тиску 09.07.2022 він втік з військової частини та повернувся додому. Через 3 дні з матір`ю звернувся до військомату м. Сміла та заявив про себе як про особу що перебуває у самовільному залишенні військової частини, йому повідомили про необхідність звернутися до коменданта та ВСП, він того ж дня прибув до комендатури, усно повідомив про себе, просив перевести його до іншої військової частини, на що йому повідомили про необхідність звернення до військової комендатури Одеської області. Письмово до органів військового управління черкаської області не звертався, повідомляв про себе усно. Наступного дня його викликали через матір до ВСП, але він не поїхав, до військової частини НОМЕР_1 фактично прибув через 8 днів.

Враховуючи повідомлення ОСОБА_9 про нестатутні відносини з боку командування військової частини НОМЕР_1 , порушення відносно нього вимог чинного законодавства, що врегульовують порядок проходження військової служби, судом прийнято рішення про скерування вказаного повідомлення керівнику Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону для реагування згідно вимог чинного законодавства.

Згідно листа прокурора спеціалізованої прокуратури ОСОБА_11 , який надійшов до суду за вх. № 16511 від 05.09.2023, на підставі повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, в порядку ст. 60 КПК України було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 426-1 КК України за № 0000075 від 18.08.2023.

Зазначена обставина не впливає на ступінь доведеності вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, однак стала підставою для розгляду справи та дослідження письмових доказів у кримінальному провадженні в повному обсязі.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 суду пояснили:

- свідок ОСОБА_12 суду показав, що є прямим командиром обвинуваченого ОСОБА_9 . Разом із цим характеризує ОСОБА_9 як недисциплінованого військовослужбовця. До командування частини ОСОБА_9 ставиться безповажно, не завжди виконує накази. З березня 2022 року з військовослужбовцями проводяться бесіди для укладення контракту для подальшого проходження служби. Упоров відмовлявся підписати контракт. 09.07.2022 йому доповіли, що ОСОБА_9 зник з території розташування військової частини. На протязі трьох годин велися пошуки, які не дали результатів, після чого він доповів про факт залишення військової частини командуванню. Пізніше стало відомо, що ОСОБА_17 звернувся до військової частини за місцем мешкання. За місцем проживання його не знайшли. 17-18 числа ОСОБА_17 повернувся до військової частини;

- свідок ОСОБА_13 суду показав, що у 2022 році був прямим командиром обвинуваченого та першим зафіксував його зникнення, про що доповів командуванню. Обвинуваченого характеризує негативно. У той час відпустки заборонялися і на прохання ОСОБА_17 про надання йому відпустки для того, щоб з`їздити додому до матері, за яку він турбувався, йому було відмовлено. Вирішення питань про відпустки відбувається усно без рапортів. Через це у нього почали відбуватися конфлікти із командиром. Через тиждень ОСОБА_17 повернувся до військової частини.

- свідок ОСОБА_14 суду показав, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 за контрактом. ОСОБА_9 характеризує позитивно, між ними не було конфліктів. Йому відомо, що між ОСОБА_9 та командиром частини є давнішній конфлікт, про який відомо всім, однак подробицями не володіє, тому що не цікавиться та виконує свої безпосередні обов`язки. Про те, що ОСОБА_9 самовільно залишив військову частину та поїхав додому йому повідомив ОСОБА_15 . На виконання його наказу він поїхав з ним за ОСОБА_9 до м. Сміла, однак вдома він був відсутній тому вони повернулися назад. Пізніше була інформація, що ОСОБА_9 сам звернувся до ВСП. Заходи, направлені на пошуки ОСОБА_9 виявилися безрезультатними. Він самостійно повернувся до військової частини.

- свідок ОСОБА_15 суду показав, що обставини залишення ОСОБА_9 військової частини йому не відомі. Останній повернувся до військової частини самостійно в межах 8-10 діб, точно не пам`ятає. В цей проміжок часу за наказом з боку командування військової частини, відповідно до Статутів, положень, наказів Генерального штабу вони були змушені докласти максимальних зусиль для повернення військовослужбовця на військову службу. Він особисто їздив за місцем реєстрації ОСОБА_9 . По прибуттю до міста Сміла він ОСОБА_9 особисто не зустрічав, але розмовляв із його матір`ю на території ВСП. Представники ВСП із якоїсь причини ОСОБА_9 відпустили коли той прибув до них. У матроса ОСОБА_9 немає бажання служити, так як він являється строковиком у якого строк служби закінчився. У разі чіткого виконання ОСОБА_9 присяги у нього було би все добре, але так як він прийняв позицію людини, яку образили, він вирішив цьому протидіяти і саме так і робив. З приводу нестатутних відносин відносно ОСОБА_9 такої інформації у нього не має.

- свідок ОСОБА_16 суду показав, що ОСОБА_9 залишив військову частину зранку, причини йому не відомі. Відсутність ОСОБА_9 встановив командир взводу. Військовослужбовець прибув до військової частини самостійно Йому відомо, що ОСОБА_9 поїхав додому, через 3 дні самостійно звернувся до ВСП, та через 10 днів повернувся до військової частини теж самостійно. Військовослужбовця ОСОБА_9 характеризував посередньо та як військовослужбовця, який потребує контролю.

Свідок ОСОБА_18 не був допитаний у зв`язку з його загибеллю, згідно актового запису про смерть № 58 від 06.02.2023.

На підтвердження винуватості ОСОБА_9 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення суду стороною обвинувачення надані та судом дослідженні наступні письмові докази:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0000320 зареєстрованого 26.07.2022, коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення зазначено: 09.07.2022 о 12 год. 20 хв. ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст.ст.9,11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.2, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п.1,3 ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», самовільно залишив військову службу, без поважних причин, та перебував поза її межами по 17.07.2022;

- рапорт командира інженерного загону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_19 , згідно якого встановлено доповідь про те, що 09.07.2022 о 12:30 під час перевірки особового складу командиром електротехнічного відділення групи інженерного забезпечення молодшим сержантом ОСОБА_20 було виявлено відсутність військовослужбовця строкової військової служби матроса ОСОБА_9 , на телефонні дзвінки не відповідає та місцезнаходження не відомо. У зв`язку із вищенаведеним просить призначити службове розслідування;

- витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 301 від 12.07.2022 «Про призначення службового розслідування за фактом відсутності на військовій службі матроса ОСОБА_9 »;

- витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 89 від 19.07.2023 «Про підсумки службового розслідування за фактом відсутності на військовій службі матроса ОСОБА_9 »;

- акт службового розслідування, складений 19.07.2022 командиром відділення мінних загороджувачів групи інженерних загороджень інженерного загону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_21 , згідно якого запропоновано службове розслідування вважати завершеним. Матроса ОСОБА_9 , в порядку ст.ст. 45,55 Дисциплінарного статуту притягти до дисциплінарної відповідальності, передбаченої пунктом «в» ст.48 Дисциплінарного статут Збройних Сил України, а саме оголосити «Сувору догану». Командиру інженерного загону військової частини НОМЕР_1 відносно ОСОБА_9 направити матеріали до ТУ ДБР у місті Миколаєві для розгляду питання про початок досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України;

- довідка - доповідь командира військової частини ОСОБА_22 про самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 від 09.07.2022 № 430/962 про виявлення відсутності військовослужбовця військової служби матроса ОСОБА_9 , який самовільно залишив військову частину;

- довідка - доповідь командира військової частини ОСОБА_22 про вчинене кримінальне правопорушення військовослужбовцем строкової служби від 12.07.2022 № 430/980, згідно якої станом на 15:30 год. 12.07.2022 до військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 не повернувся, самовільно залишив військову частину. Були проведені першочергові розшукові заходи в ході яких виявлено формений одяг матроса ОСОБА_9 в лісосмузі неподалік пункту постійної дислокації військової частини. 11.07.2022 було відправлено пошукову групу за місцем мешкання батьків ОСОБА_9 на чолі головного сержанта групи інженерного забезпечення інженерного загону ОСОБА_23 у АДРЕСА_2 , станом на 12.07.2022 було виявлено матір ОСОБА_9 , яка повідомила про відсутність сина за місцем мешкання (реєстрації). Пошуковою групою додатково перевірялася адреса реєстрації та інші місця, де матрос ОСОБА_9 міг би знаходитись, при цьому де він перебуває не відомо, на даний час його місце знаходження не встановлено. На телефонні дзвінки не відповідає;

- довідка - доповідь командира військової частини ОСОБА_22 про встановлення місця знаходження військовослужбовця після самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 від 18.07.2022 № 430/1008, згідно якої матрос ОСОБА_9 після самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 з 09.07.2022 повернувся до розташування частини 17.07.2022. Термін самовільного залишення військової частини складає 8 діб;

- рапорт командира інженерного загону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_19 про повернення ОСОБА_9 після самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 з 09.07.2022 (термін самовільного залишення військової частини складає 8 діб) до розташування частини 17.07.2022;

- фотофіксація знахідки форменого одягу із зазначенням прізвища « ОСОБА_17 » на ярлику;

- лист Черкаського загального відділу ВСП від 19.12.2023, згідно якого військовослужбовець ОСОБА_9 в період з 09.07.2022 по 17.07.2022 з будь-якими заявами чи скаргами до ІНФОРМАЦІЯ_3 та підрозділів ВСП в зоні діяльності ІНФОРМАЦІЯ_4 - не звертався.

Таким чином, досліджені судом докази у справі узгоджуються між собою, є належними, допустимими та послідовними, становлять єдину систему, підтверджують один одного та у своїй сукупності дозволяють дійти висновку про їх достатність для доведення вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, обставини якого викладено у обвинувальному акті.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікує за ст. 407 ч.5 КК України, тобто самовільне залишення військової частини військовослужбовцем строкової служби тривалістю понад три доби, але не більше місяця, вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує особу ОСОБА_9 , те, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проходження служби, а також й те, що обвинувачений скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії тяжких злочинів відповідно до положень ст. 12 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до положень ст. 66 КК України являється визнання своєї вини, щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині), активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

В судових дебатах прокурор просив обрати обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

Обвинувачений просив призначити йому більш м`яке покарання.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 69 Кримінального Кодексу України (в редакції чинній на час вчинення кримінального правопорушення), за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Враховуючи встановлені обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, збіг складних обставин, пов`язаних з продовженням проходження строкової служби на невизначений період через введений воєнний стан, намагання обвинуваченого добровільно повернутися на службу та фактичне добровільне повернення останнім до неї, що на думку суду, істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення. З урахуванням особи обвинуваченого, який до вчинення кримінального правопорушення раніше до кримінальної відповідальності не притягався, його особисті якості, критичне відношення обвинуваченого до скоєного, запевнило суд в готовності ОСОБА_9 до виправлення та самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві. З урахуванням викладеного, відповідно до положень ст. 69 КК України, суд вважає за необхідне перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання не зазначеного санкцією ч. 5 ст. 407 КК України та призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу який суд визнає достатньою мірою для досягнення мети покарання.

У частині 2 ст. 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено що воно є недостатнім для досягнення мети покарання.

Злочин обвинуваченим вчинено до набрання чинності Законом України № 8271 який посилив відповідальність військовослужбовців та унеможливив при призначення покарання звільнення військовослужбовців від покарання з випробуванням або призначення їм більш м`якого покарання ніж передбачено санкцією статті (ст. ст. 69,75 КК України). Таким чином, згідно приписів ст. ст. 4,5 КК України, законодавчо визначених заборон для застосування положень ст. 69 КК України в даному кримінальному провадженні не встановлено.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 53 КК України, розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

При визначенні розміру штрафу суд враховує, що санкцією ч. 5 ст.407 КК України не передбачено розмірів штрафу, кримінальним правопорушенням майнова шкода не завдана, дохід внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим не отримувався, обвинувачений отримує посадовий оклад та має змогу оплатити призначений судом штраф.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого та інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 371-373, 374, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу на користь держави в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вручити учасникам судового провадження повний текст вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1