Справа № 761/525/24
Провадження № 1-кс/761/1107/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в:

08 січня 2024 року (зареєстрована в системі «Електронний суд» 04 січня 2024 року) до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань, викладених у заяві ОСОБА_3 від 06 вересня 2023 року.

Як на підставу звернення до суду зі скаргою, адвокат ОСОБА_4 посилається на положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України та обґрунтовує її тим, що 06 вересня 2023 року він звернувся із заявою до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві про вчинення кримінальних правопорушень, яка була отримана уповноваженою особою органу досудового розслідування 11 вересня 2023 року, про що свідчить витяг з реєстру відстеження пересилання поштових відправлень, розміщеного на офіційному веб-сайті УДППЗ «Укрпошта». Однак відповідні відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені та досудове слідство не розпочато, що свідчить про порушення вимог ст. 214 КПК України. У зв`язку з цим, до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва в порядку ст. 303 КПК України скеровано скаргу на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей при вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 листопада 2023 року по справі № 761/39599/23 зобов`язано уповноважену особу (слідчого) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінальних правопорушень за заявою ОСОБА_3 від 06 вересня 2023 року. При цьому, 25 грудня 2023 року на адресу скаржника надійшов лист заступника керівника Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 11 грудня 2023 року №38494-23/к/11-03-21531/23, зі змісту якого убачається, що на виконання вимог ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 листопада 2023 року по справі № 761/39599/23, слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0000937 від 23 листопада 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, на підтвердження чого надано відповідний витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Водночас, попередня правова кваліфікація кримінального провадження №6 000937 не узгоджується з відомостями, викладеними у заяві ОСОБА_3 від 06 вересня 2023 року.

Крім того, адвокат ОСОБА_4 просив вирішити питання про поновлення пропущеного строку на звернення до слідчого судді зі скаргою, посилаючись на те, що лише 25 грудня 2023 року йому стало відомо, про те, що уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві не внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До початку судового розгляду адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою, в якій просив слідчого суддю здійснювати розгляд у його відсутність. Скаргу підтримує та просить її задовольнити у повному обсязі.

Уповноважена особа (слідчий) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилася та не повідомила суд про причини свого неприбуття. Разом із цим, відсутність у судовому засіданні особи, бездіяльність якої оскаржується, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Так, 06 вересня 2023 року представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 поштою направив заяву до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 372, ст. 374 КК України.

При цьому, як встановлено в ході судового розгляду, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 листопада 2023 року по справі № 761/39599/23 зобов`язано уповноважену особу (слідчого) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінальних правопорушень за заявою ОСОБА_3 від 06 вересня 2023 року, на виконання вимог якої, слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0000937 від 23 листопада 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, які набрали законної сили є обов`язковими до виконання.

Кримінальним процесуальним кодексом України не врегульовано, які рішення має приймати слідчий суддя у разі, якщо питання, які підіймає заявник у своїй скарзі на дії слідчого або прокурора вже були предметом розгляду в суді та за якими вже було прийнято відповідне процесуальне рішення, що набрало законної сили.

Натомість, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься обов`язковість судових рішень.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частинами 4 та 5 статті 9 КПК України передбачено, що у разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року, «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, обов`язковість судових рішень гарантується, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося недіючим, на шкоду одній зі сторін.

Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Савіцький проти України» від 26 липня 2012 року та у справі «Глоба проти України» від 05 липня 2012 року вказано, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

У постанові від 20 квітня 2023 року у справі № 373/18/23 Верховний Суд відмітив, що повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є прокурор, слідчий чи дізнавач вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймаються уповноваженою особою самостійно.

В той же час, як вбачається зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів, адвокат ОСОБА_4 не погоджується з кваліфікацією злочинних дій винних осіб в рамках вже існуючого кримінального провадження № 0000937 від 23 листопада 2023 року, однак визначення правової кваліфікації діяння, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, відноситься до компетенції саме уповноваженої особи органу досудового розслідування, у зв`язку з чим питання кваліфікації кримінального правопорушення доцільно ставити саме в межах кримінального провадження № 0000937 від 23 листопада 2023 року, а не шляхом повторного внесення відомостей до ЄРДР.

Таким чином, оскільки слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві 11 квітня 2023 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 06 вересня 2023 року, слідчий суддя приходить до висновку, що відсутні підстави для повторного зобов`язання уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві виконати вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України, та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення, викладені у заяві ОСОБА_3 від 06 вересня 2023 року.

Враховуючи, що доводи, викладені у скарзі представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , вже були предметом судового дослідження і щодо них прийнято рішення по суті, яке набрало законної сили та є чинним, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 22, 26, 60, 214, 303, 306-307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань - залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1