КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 лютого 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.02.2024 залишено без задоволення скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 31.08.2023 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні № 0001058 від 19.12.2022.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подану ним скаргу, скасувати повідомлення про підозру, вручене ОСОБА_7 31.08.2023 за ч. 3 ст. 368 КК України та зобов`язати відповідних посадових осіб, які входять до складу групи прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, внести до ЄРДР відомості щодо скасування повідомлення про підозру, врученого ОСОБА_7 31.08.2023 у кримінальному провадженні № 0001058 від 19.12.2022 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.

368 КК України.

____________________________________________________________________________________Справа № 757/56852/23-к Слідчий суддя - ОСОБА_8

Апеляційне провадження № 11-сс/824/2129/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначав, що повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст. 277 КПК України, оскільки його зміст не містить викладу обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у можливій причетності особи до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Згідно повідомлення про підозру, ОСОБА_7 , будучи заступником начальника Управління забезпечення діяльності у південному регіоні Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, підозрюється в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди у значному розмірі для себе та третіх осіб за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Проте, ні Управління, ні заступник начальника управління не має повноважень щодо надання вказівок про укладання чи не укладання господарських договорів.

Згідно посадової інструкції заступника начальника Управління - начальника по південному регіону Управління забезпечення діяльності у південному регіоні Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 12.06.2023, посадові обов`язки ОСОБА_7 , хоча і мають достатньо широкий обсяг, але обмежуються функцією забезпечення безпеки в установах виконання покарань без наявності повноважень щодо надання вказівок відносно ведення господарської діяльності та укладання господарських договорів.

Отже, відсутні підстави стверджувати, що ОСОБА_7 , отримавши (за версією обвинувачення) неправомірну вигоду, дійсно міг впливати або надавати вказівки щодо укладання керівниками ДУ «Одеська виправна колонїя (№ 14)» та ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№14)» будь-яких господарських договорів, не пов`язаних з організацією безпеки в цих установах, що виключає наявність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 КК України.

Крім того, на час подання скарги органом досудового розслідування не було повідомлено про підозру будь-кому, окрім ОСОБА_7 , у тому числі начальнику Управління та керівнику Департаменту з питань виконання кримінальних покарань.

Також апелянт зазначав, що стороною захисту були долучені ухвали слідчого судді про задоволення заяви про відвід старшого слідчого групи у кримінальному провадженні № 0001058, ОСОБА_9 , який вручав повідомлення про підозру, та слідчого ОСОБА_10 .

Вказані обставини, на переконання захисника, підтверджують, що повідомлення про підозру було вручене особою, яка має упереджене ставлення до особи ОСОБА_7 , що є підставою для визнання повідомлення про підозру незаконним.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Як убачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001058 від 19.12.2022.

31.08.2023 старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , у межах кримінального провадження № 0001058 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди у значному розмірі для себе та третіх осіб за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 368 КК України.

07.12.2023 захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просив скасувати повідомлення про підозру, вручене ОСОБА_7 31.08.2023 за ч. 3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні № 0001058 та зобов`язати відповідних посадових осіб, які входять до складу групи прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, внести до ЄРДР відомості щодо скасування повідомлення про підозру, врученого ОСОБА_7 31.08.2023 у кримінальному провадженні № 0001058 від 19.12.2022 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.02.2024 залишено без задоволення скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 31.08.2023 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні № 0001058 від 19.12.2022.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що повідомлення про підозру відповідає вимогам ч. 1 ст. 277 КПК України, та при врученні повідомлення про підозру дотримано вимоги ст. 278 КПК України.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання під час повідомлення про підозру Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст. 277 КПК України.

Відповідно до ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Як убачається зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 31.08.2023 за ч. 3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні № 0001058, за формою та змістом вказане повідомлення відповідає вимогам ст. 277 КПК України, та містить усі передбачені вказаною статтею відомості, у тому числі зміст підозри, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 із зазначенням часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Підстав для висновку про недотримання органом досудового розслідування вимог, визначених Главою 22 КПК України, під час складення повідомлення про підозру та порядку його вручення, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність у діях ОСОБА_7 складу інкримінованого йому злочину, з посиланням на відсутність в останнього згідно посадової інструкції повноважень щодо надання вказівок про укладення чи не укладення господарських договорів, фактично зведені до питань доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Однак, з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру, про що вірно зазначив слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.

Так, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності таких доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В апеляційній скарзі не наведено, та під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено даних про порушення стороною обвинувачення вимог ст. ст. 276-278 КПК України під час складення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 31.08.2023, які б слугували підставою для її скасування.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що ухвалою слідчого судді від 12.12.2023 було задоволено заяву про відвід старшого слідчого групи у кримінальному провадженні № 0001058 ОСОБА_9 , що на переконання апелянта, свідчить про вручення повідомлення про підозру особою, яка має упереджене ставлення до ОСОБА_7 , та є підставою для скасування повідомлення про підозру, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки чинний КПК України не містить таких правових наслідків у разі задоволення заяви про відвід слідчого.

Крім того, на підтвердження вказаних обставин захисником долучено лише копію резолютивної частини ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.12.2023 про відвід старшого слідчого в ОВС ГСУ ДБР від участі у кримінальному провадженні № 0001058, яка не містить мотивів прийнятого рішення та підстав для відводу, у тому числі висновків на підтвердження посилань захисника про упередженість слідчого ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0001058 під час повідомлення про підозру ОСОБА_7 31.08.2023.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, перевіркою матеріалів судового провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтовано

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 277, 278, 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, аухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 лютого 2024 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3