Справа № 635/5232/24
Провадження №1-кс/635/1177/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 року смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором заступником керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297 від 15.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором заступником керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297 від 15.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що СВ відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000297 від 15.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.185 КК України..

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий за скоєння умисних злочинів проти власності, останній раз засуджений 23.07.2020 Харківський районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 1 рік, маючи не зняту на не погашену судимість на шлях виправлення не став та знову скоїв умисний злочин проти власності.

Так, ОСОБА_4 , 13.03.2024 у вечірній час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи в гостях у свого знайомого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де в коридорі під столом, побачив набір інструментів фірми «Intertool ET-6094SP» в зеленому чемодані та набір для зняття дизельних форсунок в червоному чемодані. У вказаний час та у вказаному місці у ОСОБА_4 , виник раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме наборами інструментів, які належать ОСОБА_7 ..

В подальшому, дочекавшись поки власник засне, реалізуючи свій раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, підійшов до столу та взяв два набори в руки, таким чином таємно викрав набір інструментів фірми «Intertool ET-6094SP» в зеленому чемодані вартістю 1 359,20 гривень та набір для зняття дизельних форсунок в червоному чемодані вартістю 1 171,20 грн.

Після цього, ОСОБА_4 , вийшов із домоволодіння та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2 530,40 грн..

Крім того, ОСОБА_4 , 17.03.2024 у денний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебував у гостях у свого знайомого ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_3 . В ході розмови з останнім ОСОБА_4 біля воріт побачив ланцюгову бензопилу «FORTE» помаранчевого кольору та в цей час у ОСОБА_4 , виник раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме бензопилою, яка належить ОСОБА_8 ..

В подальшому дочекавшись коли власник зайде до будинку, реалізуючи свій раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, підійшов до воріт, взяв бензопилу в руки, таким чином таємно викрав ланцюгову бензопилу «FORTE» помаранчевого кольору вартістю 2 129,60 грн.

Після цього, ОСОБА_4 , вийшов із території домоволодіння та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 2 129,60 грн..

Крім того, ОСОБА_4 , 21.03.2024 у ранковий час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, проходячи повз альтанки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , де побачив ОСОБА_9 , який спав та біля якого на землі стояв перфоратор фірми «ROYCE KHE - 56», в синьому переносному чемодані. У вказаний час та у вказаному місці в ОСОБА_4 , виник раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме перфоратором, який належить ОСОБА_9 ..

В подальшому розуміючи, що власник заснув, реалізуючи свій раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, зайшов до альтанки, взяв перфоратор в руки, таким чином викрав перфоратор фірми «ROYCE KHE - 56», в синьому переносному чемодані, вартістю 2 895,00 грн., згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1716/24 від 28.03.2024.

Після цього, ОСОБА_4 , вийшов з альтанки та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 2 895,00 грн..

Так досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в лютому 2023 року, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння та подальше зберігання бойових припасів, з мотивів реалізації власних потреб заволодів ручною гранатою Ф-1, після чого діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, незаконно, тобто не маючи передбаченого законом дозволу, порушуючи вимоги «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 (із наступними змінами), «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 1998 року за № 637/3077 (із наступними змінами), «Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року № 2471-XII (із наступними змінами) зберігав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 до фактичного вилучення працівниками поліції.

Так, 20.04.2024 в період часу з 08:01 до 10:03, під час проведення слідчої (розшукової) дії - обшуку працівниками відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області, проведеного у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та в подальшому вилучено предмет зовні схожий на гранату Ф-1 та предмет зовні схожий на підривач до ручних осколкових гранат.

Згідно висновку вибухово-технічної експертизи № КСЕ-19/121-24/12094 від 09.05.2024, наданий на дослідження 1 (один) предмет зовні схожий на гранату Ф-1 та 1 (один) предмет зовні схожий на підривач до ручних осколкових гранат. При штатному з`єднанні корпусу ручної гранати Ф-1 з підривачем до ручних гранат тиму УЗРГМ-2 утворюють ручну гранату Ф-1, яка відноситься до категорії бойових припасів.

Крім того, ОСОБА_4 , 24.04.2024 у денний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, проходячи повз будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 , де побачив відчинену хвіртку. У вказаний час та у вказаному місці в ОСОБА_4 , виник раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_10 ..

В подальшому реалізуючи свій раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та розуміючи, що власника домоволодіння не має вдома, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, зайшов на територію домоволодіння, взяв та таким чином викрав автомобільний радіатор охолодження від автомобіля «Москвич - 412» в руки, вартістю 737,50 грн.

Після цього, ОСОБА_4 , вийшов з території домоволодіння та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 737,50 грн..

Крім того, ОСОБА_4 , 02.05.2024 у денний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, мав потребу в грошах і у зв`язку з цим вирішив направитися за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив не зачинену хвіртку. У вказаний час та у вказаному місці в ОСОБА_4 , виник раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_7 .

В подальшому переконавшись, що власника домоволодіння не має вдома, реалізуючи свій раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, зайшов на територію домоволодіння, де далі зайшов до середини будинку і взяв та таким чином викрав акумуляторний шуруповерт фірми «Zenit ЗША-12 Р2 Li» в зеленому переносному чемодані, вартістю 1 590,80 грн.

Після цього, ОСОБА_4 , вийшов з території домоволодіння та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1 590,80 грн..

Органом досудового розслідування 22.04.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

В подальшому органом досудового розслідування 17.05.2024 повідомлено про нову підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу та ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Вивчаючи особу підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що він є уродженцем м. Харкова, українцем, громадянином України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працює, не одружений, депутатом рад не являється, раніше судимий.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколами огляду місця події, висновками експерта, протоколами допиту потерпілих, протоколами допиту свідків, протоколом огляду речей та іншими зібраними матеріалами в їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 - Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Вказаний ризик обґрунтовується тим, що злочини, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_4 , відноситься до тяжких, пов`язаний з таємним викраденням чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану, за його вчинення законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Отже ОСОБА_4 перебуваючи на свобод не позбавлений можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання за вчинення інкримінованих йому злочинів.

п. 3 - Незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Наявність зазначеного ризику обґрунтовується тим, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний може вплинути на потерпілих та свідків, які володіють інформацією про його незаконні дії.

Зважаючи на те, що суд досліджує докази безпосередньо і судовий розгляд у провадженні ще не розпочатий, потерпілі та свідки ще не допитані судом, а підозрюваний знає про їх місце мешкання, то з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу на потерпілих та свідків, застосовуючи методи залякування, погроз, тощо.

п. 5 - Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Наявність зазначеного ризику обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше судимий, також у Харківському районному суді триває розгляд кримінальних проваджень за обвинуваченням останнього в вчиненні корисливих та інших злочинів. Отже ОСОБА_4 є особою яка схильна до вчинення злочинів, а тому є соціально небезпечною.

Слідчий зазначає, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, характеру та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та даних про особу підозрюваного, відносно останнього має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В судовому засіданні прокурором підтримано зазначене клопотання, з посиланням на існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на іншого потерпілих та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши у судовому засіданні прокурора, підозрюваного, дослідивши надані суду докази, слідчим суддею встановлено наступне.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є запобігання ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

У провадженні СВ відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000297 від 15.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.185 КК України.

Органом досудового розслідування 22.04.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

В подальшому органом досудового розслідування 17.05.2024 повідомлено про нову підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу та ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.185 КК України суд вважає доведеним, не викликає сумніву і правильність кваліфікації дій підозрюваного.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у своїй сукупності, а саме: протоколамиогляду місця події; постановамипро визнання речовими доказами; протоколамидопиту свідків і потерпілих; протоколами пред`явлення особи для впізнання, протоколами огляду речей, висновками експерта за результатами судово-товарознавчої експертизи, постановами про визнання речовими доказами; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , протоколом проведення слідчого експерименту.

При вивченні особи підозрюваного судом встановлено, що він є уродженцем м. Харкова, українцем, громадянином України, має вищу освіту, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не маючий на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працюючий, не одружений, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів.

На підставі ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК та ч.4 ст.185 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі за ч.1 ст.263 КК на строк від 3 до 7 років, за ч.4 ст.185 КК України - на строк від 5 до 8 років.

Дослідивши надані докази у їх сукупності суд дійшов висновку про доведеність прокурором обставин, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч.4 ст.185 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Такі висновки суду ґрунтуються на наданих доказах, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 , офіційно не працює, законних джерел заробітку не має, не одружений, злочини, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_4 , відноситься до тяжких, за їх вчинення законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Отже ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, не позбавлений можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання за вчинення інкримінованих йому злочинів.

В даному випадку існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Зважаючи на те, що суд досліджує докази безпосередньо і судовий розгляд у провадженні ще не розпочатий, потерпілі та свідки ще не допитані судом, а підозрюваний знає про їх місце мешкання, то з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу на потерпілих та свідків, застосовуючи методи залякування, погроз, тощо, у даному випадку існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, знаходячись на волі, підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки постійного місця роботи не має, не має стабільного та постійного заробітку, він раніше судимий, також у Харківському районному суді триває розгляд кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні корисливих та інших злочинів. Отже ОСОБА_4 є особою, яка схильна до вчинення злочинів, а тому є соціально небезпечною.

Враховуючи зазначені обставини та обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що вказані обставини об`єктивно свідчать про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме продовження підозрюваним своєї злочинної діяльності та вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Підсумовуючи наведене, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються підозрюваному, дані про його особу, обставини, передбачені ст. 194 КПК України, що доведені прокурором у судовому засіданні, а також той факт, що в даному випадку застосування більш м?якого запобіжного заходу не можливо, оскільки інші заходи, на думку суду, не стримають підозрюваного від спроби переховуватись, впливати на потерпілих та свідків, і вчинити новий злочин.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у межах строку досудового розслідування у вигляді тримання під вартою строком на 33 доби, тобто до 22 червня 2024 року включно.

Відтак викладені факти виправдовують тримання підозрюваного під вартою. При цьому, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даній стадії кримінального процесу в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, суд в судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той час, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, майнового стану підозрюваного, даних про його особу та ризиків, передбачених ст..177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у межах 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн., оскільки вимога щодо не визначення розміру застави ОСОБА_4 при застосуванні до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою жодним чином слідчим не обґрунтована.

Керуючись ст.ст.177, 193,194, 197, 371-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строків досудового розслідування, строком на 33 доби, тобто до 22 червня 2024 року включно, взявши його під варту в залі суду негайно.

Встановити строк дії ухвали до 22 червня 2024 року включно.

Визначити суму застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 60 560,00 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., які необхідно внести на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Виконання ухвали покласти на відділ поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання особи під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором цієї особи в порядку, передбаченому статтями 111,112 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той саме строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Повний текст ухвали оголошено 24 травня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1