Провадження № 1-кп/127/438/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000994 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калініно Тульчинського району Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Всупереч вимогам визначеними п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших державна території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року за № 2471-XII; Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, та Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, головний сержант - командир відділення спеціального зв`язку взводу телекомунікаційних систем батальйону зв`язку військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що вогнепальна зброя і бойові припаси є предметами, обіг яких обмежено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних з порушенням правил обігу зброї та боєприпасів, діючи умисно, в ході виконання бойового завдання на території Херсонської області в жовтні-листопаді 2023 року, незаконно придбав, та переніс, шляхом транспортування до лісосмуги, поблизу смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, з метою зберігання, три наступальні осколкові ручні гранати РГД 5, промислового виготовлення військового призначення, дві наступальні осколкові ручні гранати М67, виробництва США, промислового виготовлення військового призначення, одну тисячу дев`ятсот п`ятдесят дев`ять автоматичних патронів калібру 5,45x39 мм.

В подальшому, ОСОБА_5 домовився з ОСОБА_6 , яка діяла під контролем правоохоронних органів, про збут їй бойових припасів за грошові кошти в сумі десять тисяч гривень.

12.01.2024 року близько 15.00 год. на виконання попередньої домовленості про придбання вогнепальної зброї та бойових припасів, ОСОБА_5 зустрівся із ОСОБА_6 у кабінеті № 1 другого поверху, приміщення «Тату-салону», що по АДРЕСА_2 , де отримав завдаток у сумі чотири тисячі гривень та домовився про продаж їй бойових гранат та патронів 15.01.2024 року.

15.01.2024 року близько 09:30 год. ОСОБА_5 , за попередньою домовленістю із ОСОБА_6 прибув у кабінет № 1 що на другому поверсі приміщення «Тату салону», що по АДРЕСА_2 , з собою привіз: дві наступальні осколкові ручні гранати РГД 5, промислового виготовлення військового призначення, одну наступальну осколкову ручну гранату М67, виробництва США, промислового виготовлення військового призначення; двісті сорок автоматичних патронів калібру 5,45x39 мм. Вказані бойові припаси ОСОБА_5 збув ОСОБА_6 , а остання в свою чергу розрахувалася, переказавши решту коштів в сумі шість тисяч гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне зберігання, носіння та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, достовірно знаючи, що бойові припаси є предметами, обіг яких обмежено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних з порушенням правил обігу зброї та боєприпасів, діючи умисно, заздалегідь домовився з ОСОБА_6 , яка діяла під контролем правоохоронних органів, про збут їй бойових припасів за грошові кошти в сумі сім тисяч гривень.

08.02.2024 року близько 16:00 год. ОСОБА_5 , на виконання попередньої домовленості про придбання вогнепальної зброї та бойових припасів, прибув у кабінет № 1, що на другому поверсі приміщення «Тату салону», по АДРЕСА_2 , де зустрівся із ОСОБА_6 . Отримавши від останньої грошові кошти у сумі сім тисяч гривень, у відповідь, збув їй одну наступальну осколкову ручну гранату РГД 5, промислового виготовлення військового призначення, одну наступальну осколкову ручну гранату М67, виробництва США, промислового виготовлення військового призначення, одну тисячу сімсот дев`ятнадцять автоматичних патронів калібру 5,45x39 мм.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні злочинів при зазначених вище обставинах визнав повністю. Він проходив військову службу, брав участь в бойових діях. Звідти він віз речі загиблих і поранених. Серед речей також були бойові припаси, які він вирішив залишити собі. В подальшому він вирішив продати вказані бойові припаси. Він розуміє, що вчинив не правильно, заплямував свою репутацію, скоїв ганебний вчинок. На даний час він у скоєному розкаюється.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, зберігання, носіння та збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

01.05.2024 року між прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 470 КПК України.

Як вбачається зі змісту укладеної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України та покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у вигляді п`яти років позбавлення волі зі звільненням його від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосовний в результаті затвердження угоди судом. Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та зазначив, що угода про визнання винуватості є добровільною та наполягав на її затвердженні.

Прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 та ухвалити вирок, яким призначити узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ст. 12 КК України злочини, вчинені ОСОБА_5 , передбачені ч. 1 ст. 263 КК України, відносяться до тяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Сторони угоди в судовому засіданні стверджували, що угода про визнання винуватості між ними укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз.

Суд пересвідчився, що дана угода відповідає вимогам ст. 470 КПК України.

Крім того, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості вчинених злочинів, обране з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який на момент скоєння злочинів є раніше не судимим, та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Так обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд вважає повне визнання вини, щире каяття, наявність в нього статусу учасника бойових дій.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угода про визнання винуватості від 01.05.2024 року між прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності адвоката ОСОБА_4 , підлягає затвердженню.

Суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років, зі звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком.

Суд вважає, що процесуальні витрати по проведенню експертиз слід покласти на обвинуваченого, оскільки вони були зумовлені розслідуванням вчиненого ним злочину, а також вирішити долю речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 , 474, 475 КПК України та ст. 65 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості між прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності адвоката ОСОБА_4 від 01.05.2024 року у кримінальному провадженні № 0000994 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальну провадженні з моменту затримання 08.02.2024 року до 12.02.2024 року (моменту внесення застави та звільнення з УВП) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Заставу внесену відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 09.02.2024 року в сумі двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень повернути заставодавцю після набрання вироком суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі тридцять чотири тисячі вісімсот тридцять чотири гривні 88 копійок на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.02.2024 року на мобільний телефон і грошові кошти скасувати.

На підставі ч. 2 ст. 96-2 КК України, грошові кошти в сумі десять тисяч гривень, які були отримані внаслідок злочинної діяльності конфіскувати в дохід держави, стягнувши їх з ОСОБА_5 .

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

мобільний телефон марки «JKITEL MF 150», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім картами ПрАТ «Київстар» і ТОВ «Лайфселл», який зберігається в камері зберігання речових доказів ГУ НП у Вінницькій області - повернути ОСОБА_5 ;

два металеві предмети схожі на корпуси гранат РГД-5, два предмети схожі на корпус гранати М-67, два предмети схожі на запал типу М-213, два предмети циліндричної форми схожі на запал типу УЗРГМ, предмети схожі на набої в кількості одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят дев`ять штук, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ГУ НП у Вінницькій області обернути в дохід держави та передати до військової частини НОМЕР_1 .

грошові кошти в сумі сім тисяч гривень, які передані на відповідальне зберігання начальнику відділення № 220/01 АБ «Укргазбанк» конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Вручити копію вироку обвинуваченим та прокурору негайно. Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію вироку суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя :