ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

та сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження у кримінальному провадженні №0002415 від 14 червня 2024 року за апеляційними скаргами захисника підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Чернівці, мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , незаміжньої, дітей не має, не працює, раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2, 3 ст. 307 КК України, - адвоката ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17 червня 2024 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст судового рішення.

Цією ухвалою, клопотання слідчого задоволено.

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - запобіжний захід у виді тримання під вартою.

ЄУНСС №725/5521/24 Слідчий суддя в І інстанції: ОСОБА_8

Провадження №11-сс/822/191/24 Суддя - доповідач: ОСОБА_1

Категорія: ст. 193, 194 КПК України

Визначено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює сумі в 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрювану наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого та прокурора із встановленою ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона буде перебувати, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснено підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали до 15 годин 00 хвилин 12 серпня 2024 року.

Доводи апеляційних вимог сторін судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі вважає вказану ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, а також такою, що не враховує підстав та обставини, передбачених ст. 177, 178 КПК України, тобто ризиків, які б слугували підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що стороною обвинувачення не доведено наявність достатніх підстав вважати, шо існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зокрема, такий ризик, як може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, жодним аргументованим доказом не доведено, натомість його існування зводиться лише до констатації важкості міри покарання за вчинені злочини.

Наведений у клопотанні прокурора ризик, незаконно впливати на потерпілого, свідків та вчинити дії, спрямовані на спотворення, приховування чи знищення доказів, що мають значення для досудового розслідування, взагалі є надуманим, оскільки на даний час ОСОБА_7 добровільно видала всі наявні в неї наркотичні засоби, які були вилучені при затриманні, а також добровільно надала поступ слідчому до її помешкання, де було виявлено іншу кількість наркотичних засобів та бажає проведення слідчого експерименту.

Існування ризику можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, також не доведено жодними об`єктивними відомостями чи фактичними даними, тим паче, що ОСОБА_7 до юридичної відповідальності (кримінальної, адміністративної) не притягувалась і вчиняти інших правопорушень не мас на меті.

Окрім того, звертає увагу на молодий вік своєї підзахисної, наявність мінних соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, відсутність судимостей, ставлення до обставин та наслідків діяння, у вчиненні якого вона підозрюється, вказане у своїй сукупності дає підстави для висновку про можливість застосування до підозрюваної ОСОБА_7 , у відповідності до положень ст. 181 КПК України, запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Також ОСОБА_7 визначено заставу в розмірі 242240 грн., однак дана сума коштів с непосильною для її батьків.

Прокурор ОСОБА_5 в своїй апеляційній скарзі не оспорюючи встановлених слідчим суддею обставин провадження на даній стадії, під час розгляду вказаного клопотання, помилково не враховано всіх обставин, під час прийняття рішення, а тому вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 307 КК України, які відповідно до ч.5 та ч.6 ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, за останній законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, тобто, є особливо тяжким злочином, не враховано під час прийняття рішення.

Слідчим суддею в ході розгляду клопотання, хоч і досліджено повідомлення про зміну підозри з ч.2 ст. 307 КК України на ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, однак, жодним чином не враховано при застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Окрім того, п.5 ч.4 ст. 183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 - 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

При невстановлених органом досудового розслідування часі, місці та обставинах, але не пізніше 14.06.2024, ОСОБА_7 незаконно, протиправно придбала з метою подальшого збуту зіп-пакет із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору; зіп-пакет із кристалічною речовиною світлого кольору; два зіп-пакети із порошкоподібною речовиною білого кольору; два зіп пакети із пігулками.

Так, 14 червня 2024 року близько 20 год. 34 хв. ОСОБА_7 , з метою реалізації умислу на розповсюдження наркотичних засобів та психотропних речовин на території м. Чернівці, незаконно зберігала при собі з метою збуту зіп-пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору; зіп-пакет із кристалічною речовиною світлого кольору; два зіп-пакети із порошкоподібною речовиною білого кольору; два зіп-пакети із пігулками, та була зупинена працівниками поліції у відповідності до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» по АДРЕСА_3 .

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/126-24/7000-НЗПРАП від 15.06.2024 вилучена у ОСОБА_7 та надана на дослідження порошкоподібна речовина, що знаходиться в полімерному пакеті з застібкою «zip-lock», містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну становить 3,3073 г..

Крім цього, ОСОБА_7 , всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, при невстановлених для органу досудового розслідування часі, обставинах, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 незаконно, протиправно, при невстановлених обставинах придбала зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору; зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору; ампулу із прозорою речовиною для подальшого збуту, які зберігала за вищевказаною адресою до 14.06.2024.

14.06.2024 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено: пробники у кількості 128 шт. із прозорою речовиною; зіп-пакети у великій кількості різних розмірів; ізоленту у кількості 8 шт.; ваги електронні в кількості 3 шт.; зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору; ампулу із прозорою речовиною та шприц;, які зберігались Чоботар для подальшого збуту.

15.06.2024 ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин.

14.06.2024 о 20 год. 34 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17.06.2024 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, відповідно до якого ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 і ч.3 ст. 307 КК України.

Позиції сторін у судових дебатах.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 просив задовольнити його апеляційну скаргу з підстав зазначених в ній, скасувати ухвалу слідчого судді, ухвалити нову та обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем її проживання та реєстрації. Подану апеляційну скаргу сторони обвинувачення залишити без задоволення.

Прокурор просив ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави відносно підозрюваної ОСОБА_7 скасувати та прийняти нову ухвалу, якою застосувати стосовно останньої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави строком на 60 днів.. Апеляційну скаргу сторони захисту вважає необґрунтованою, а тому прохав її залишити без задоволення.

Мотиви суду.

Встановивши суть ухвали слідчого судді та з`ясувавши вимоги апеляційних скарг сторін, заслухавши міркування та заперечення сторони обвинувачення й захисту, щодо заявлених апеляційних вимог кожного з них, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та умотивованим.

Апеляційним судом встановлено, що 14.06.2024 до ЄРДР внесені відомості №0002415 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

14.06.2024 ОСОБА_7 затримано о 20 год. 34 хв. в порядку ст. 208 КПК України.

15.06.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

17.06.2024 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України.

Отже, питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу визначені змістом ст. 194 КПК України.

Як убачається з наданих апеляційному суду матеріалів, які були предметом дослідження районним судом, задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави та застосовуючи його, слідчий суддя перевірив обставини, на які були посилання в клопотанні та прийшов до переконливого висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих їй діянь та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування до останньої більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, як і не є підставою для не застосування до останньої альтернативного запобіжного заходу, нащо звертають увагу у своїх апеляційних скаргах сторони провадження.

При цьому, самі обставини здійснення підозрюваною ОСОБА_7 конкретних дій та доведеність її винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Під час перевірки оскаржуваної ухвали, апеляційною інстанцією встановлено, що слідчий суддя дотримався вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Що стосується доводів сторони захисту в частині відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то на думку апеляційного суду вони є не підтвердженими. Оскільки, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваної та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Отже, метою і підставою обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному кримінальному провадженні є доведеність слідчим та прокурором таких ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана, перебуваючи на волі переховуватиметься від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Такий ризик, як переховування підозрюваної ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та/або суду, апеляційний суд вважає доведеним, при цьому зважає на тяжкість кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 та ч.3 ст. 307 КК України, зокрема, останній відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, яким встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, яке загрожує підозрюваній у випадку визнання її винуватою у його вчиненні.

Оцінюючи вищезазначені обставини, апеляційний суд також враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії», №33977/96, рішення від 26 липня 2001 року, ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, у кримінальному провадженні є свідки, на яких може бути здійснений вплив підозрюваною ОСОБА_7 , і цим самим остання може перешкодити повному та об`єктивному досудовому розслідуванню й судовому розгляду.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України є доведеним, зважаючи на те, що ОСОБА_7 ніде офіційно не працевлаштована, тобто відсутні кошти, основним джерелом її доходу є збут наркотичних засобів та психотропних речовин, а отже такий ризик цілком має місце.

За таких обставин, погоджуючись з висновками слідчого судді, апеляційний суд вважає, що для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні слідчого та, які доведені прокурором в судовому засіданні, слідчий суддя обґрунтовано обрав підозрюваній ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зав`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зав`язків).

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на молодий вік ОСОБА_7 , наявність постійного місця проживання, відсутність судимостей, ставлення до обставин та наслідків діяння, у вчиненні якого вона підозрюється, а тому вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до останньої альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, т.я дів в межах дискреції суду.

Разом з тим, слід зауважити, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері психотропних речовин у особливо великих розмірах (ч.3 ст. 307 КК України), а тому визначений розмір застави є цілком обгрунтованим.

На противагу доводам сторони захисту наведеними в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що на даний час, їх не можливо віднести до тих достатніх стримуючих чинників, які у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення ОСОБА_7 тих чи інших дій, тобто визнати ці обставини такими, що можуть гарантувати запобігання встановленим ризикам із застосуванням до останньої більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому колегія суддів зауважує, що слідчим суддею, при обранні основного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, як альтернативу заміни, визначено підозрюваній заставу в сумі 242240 гривень, в разі внесення якої, ОСОБА_7 буде звільнено з-під варти.

Так, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів (п.5 ч.4 ст. 183 КПК України).

Надаючи оцінку доводам апеляційних скарг учасників щодо розміру визначеної застави, яка є непомірною для ОСОБА_7 , як вказує захист і необґрунтовано застосованою, про що твердить сторона обвинувачення, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

В контексті справи «Mangouras v. Spain» (рішення від 28.09.2010 р., заява №12050/04) зазначається, що заявник, посилаючись на п.3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. ЄСПЛ визнано законними та обґрунтованими дії національних судів щодо обрання підозрюваному розміру застави, який значно перевищував наявні активи, поточні доходи підозрюваного, тощо, беручи до уваги особливий характер справи заявника та шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, та зазначено, що навіть якщо сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Отже, наведені вище обставини й стали підставами для застосування відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді та винесення нової ухвали, як про те апелює сторони провадження у своїх апеляційних скаргах.

Істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, колегією суддів не встановлено.

Керуючись 176 178, 183, 193, 194, 404, ч.3 ст. 407, 418, 419, 422, ч.4 ст. 424 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17 червня 2024 року відносно ОСОБА_7 , без змін.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3