Провадження № 11-сс/4823/75/24 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

слідчого - ОСОБА_7

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

підозрюваного - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 29 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.255-1 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 28 березня 2024 року включно, але не довше строку досудового розслідування, з утриманням в ДУ «Менська виправна колонія № 91», без визначення розміру застави. Слідчий суддя вказав, що строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні продовжено до 08.12.2023, з 17.11.2023 наданий доступ до матеріалів досудового розслідування, строк ознайомлення з якими відповідно до ч.5 ст.219 КПК України не включається у строки, передбачені цією статтею, а тому наявні підстави для продовження ОСОБА_10 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який зможе запобігти наявним під час досудового розслідування ризикам і забезпечити здійснення всіх процесуальних дій. На даний час підстави для обрання ОСОБА_10 іншого, більш м`якого запобіжного заходу - відсутні.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_11 подав в інтересах підозрюваного апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого поліції ОСОБА_7 . Вважає висновки місцевого суду необґрунтованими й такими, що побудовані на припущенні з порушенням презумпції невинуватості ОСОБА_10 , а заявлені стороною обвинувачення ризики - недоведеними. Висновок суду щодо неможливості застосування до підозрюваного такого альтернативного запобіжного заходу, як застава, є хибним і таким, що не ґрунтуються на нормах процесуального права. Послався на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_10 підозри. Вказує, що при ухваленні рішення слідчий суддя не взяв до уваги дані, які характеризують його підзахисного, зокрема, наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання зі співмешканкою та її неповнолітньою донькою, подяки за допомогу під час бойових дій на території м. Чернігова, посвідчення інваліда ІІ групи та члена благодійної організації «Перевізник без кордонів», хворобливого стану здоров`я. Також вказав на відсутність обставин, які б свідчили про недостатність застосування до ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_10 та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку прокурора, котрий просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З матеріалів провадження вбачається, що 24 травня 2023 року до ЄРДР за №0000087 були внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.255-1, ч.1 ст.255-2 КК України.

07 червня 2023 року о 12 год. 47 хв., ОСОБА_10 був затриманий, в порядку ст.208 КПК України, та йому 08.06.2023 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України (а.с.п.48-49).

10 листопада 2023 року ОСОБА_10 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.255-1 КК України.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні злочину.

На початковій стадії досудового розслідування кримінально-процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Повідомивши ОСОБА_10 про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.255-1, ч.1 ст.255-2 КК України, слідчий зібрав, перевірив та оцінив у встановленому законом порядку докази, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальні правопорушення, за які передбачене покарання Кримінальним кодексом України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього.

Отже, твердження апелянта про необґрунтованість підозри є безпідставним, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність існування фактів, інформації, які можуть переконати в тому, що ОСОБА_10 міг вчинити кримінальні правопорушення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Згідно з ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.06.2023 до підозрюваного ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, без визначення розміру застави, який неодноразово продовжувався, останній раз - до 01 лютого 2024 року, але не довше строку досудового розслідування (т.1, а.с.351-352).

Відповідно до ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зі змісту ст.183 КПК України убачається, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею враховано, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, як і відносяться до категорії особливо тяжких, за які передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, вчинені за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану; стадію досудового розслідування, суть та характер кримінальних правопорушень, їх підвищену суспільну небезпеку; вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, репутацію підозрюваного та його процесуальну поведінку, вік та стан здоров`я; даних про особу підозрюваного, який не одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше неодноразово судимий, що об`єктивно вказує про високу ймовірність переховування від органу досудового розслідування та суду, а також вчинення інших чи аналогічних кримінальних правопорушень; перебуваючи на волі матиме реальну можливість впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що сприятиме виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим у кримінальному провадженні ризикам щодо підозрюваного ОСОБА_10 , з чим погоджується і колегія суддів.

Крім того, всі наведені стороною захисту обставини та дані про особу підозрюваного були предметом розгляду слідчим суддею, який не знайшов їх такими, що гарантують належну процесуальну поведінку ОСОБА_10 у разі обрання іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_10 хворий та потребує постійного стаціонарного лікування є непереконливими, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про те, що він не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора.

Крім того, у разі погіршення стану здоров`я та за відсутності можливості проведення лікування в умовах медичної частини ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», ОСОБА_10 відповідно до вимог внутрішніх Інструкцій може бути направлений до лікувальних закладів м. Чернігова.

Посилання апелянта на наявність у його підзахисного міцних соціальних зв`язків не заслуговують на увагу, оскільки після народження ОСОБА_12 , у 2008 році, ОСОБА_10 притягувався до кримінальної відповідальності як на території України, так і на території рф. При цьому, дані обставини не завадили ОСОБА_10 знову вчинити особливо тяжкі злочини.

За змістом ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, згідно якої слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, зокрема, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, при застосуванні підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею, у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України, обґрунтовано не визначений розмір застави.

Відтак, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 січня 2024 року щодо ОСОБА_10 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4