ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/457/24 Справа № 206/4675/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (приймає участь в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 ( приймає участь в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0000464 за апеляційною скаргою прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2024 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та необґрунтовану, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі 239212 гривень.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Посилається на те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходу, відсутні міцні соціальні зв`язки.

Ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, а саме до 13.03.2024 року.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що прокурором доведено наявність того, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, ризик , передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведений, врахував особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його майновий стан, а також те, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим п. 2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного та його захисника які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, та просили ухвалу слідчого суді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинно мати безсумнівне обґрунтування, а також, що за будь-яких обставин, суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

На думку колегії суддів, при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ці вимоги закону були дотримані.

Так, відповідно до наданих матеріалів, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні прокурора дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання та не оскаржується прокурором в апеляційній скарзі.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею правильно встановлено наявність ризиків, передбачених п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, підозрюваний може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. До клопотання долучені покази свідків, а тому зазначене підтверджує наявність ризику за п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з цим, підозрюваний також може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, так як у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки та офіційне працевлаштування, тобто відсутнє джерело доходу.

Під час апеляційного перегляду прокурором було доведено наявність ризику того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та / або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_9 до відділення поліції на 10.00 годину 03.01.2024 року не з`явився, повістку отримав особисто, що підтверджується його підписом ( а.п. 33).

Доводи прокурора щодо наявності ризиків, передбачених п. 2,4 ч. 1 ст. 177 КПК України колегія суддів вважає такими, що не доведені, оскільки до суду апеляційної інстанції не надано підтверджень їх існування.

Доводи прокурора, що судом не надано оцінки тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , колегія суддів вважає таким, що не є обов`язковою підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний після обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та до цього часу виконує покладені на нього обов`язки.

Відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням існуючим ризикам. Запобіжний захід має відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа підозрюється, а також бути співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

Відповідно до положень глави 18 КПК України запобіжні заходи під час досудового розслідування застосовуються в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до частини сьомої статті 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Так, відповідно до матеріалів провадження, 29 грудня 2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КПК України, а тому згідно із ст. 219 КПК України строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту має бути визначений в межах строку досудового розслідування - до 29 лютого 2024 року включно. У зв`язку з чим ухала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2024 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2024 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 29 лютого 2024 року, що полягає у забороні залишати квартиру АДРЕСА_3 , цілодобово із застосуванням електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4