Справа № 755/7106/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" квітня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0011263, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2019 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Українка, Обухівського району, Київської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох дітей: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого в останнє вироком Оболонського районного суду м. Києва від 02 листопада 2023 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

захисника ОСОБА_14 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

07 грудня 2018 року, у нічний час доби, ОСОБА_7 , маючи на меті повторне таємне викрадення чужого майна, перебував біля будинку АДРЕСА_2 , де виявив належний ОСОБА_15 автомобіль марки «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_1 .

Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на таємне повторне викрадення чужого майна, діючи умисно, з метою власного незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_7 , упевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до вищевказаного автомобіля, та просунувши руку під радіаторну сітку, відкрив капот автомобіля, після чого таємно викрав належний ОСОБА_15 акумулятор марки «VOLTA № », вартістю 1 500 грн. 00 коп.

В подальшому, ОСОБА_7 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник, таким чином завдавши ОСОБА_15 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, 07 грудня 2018 року, у нічний час доби, ОСОБА_7 перебував біля будинку АДРЕСА_3 , де у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Так, ОСОБА_7 , підійшов до автомобіля марки «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_2 , та реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на таємне повторне викрадення чужого майна, діючи умисно, з метою власного незаконного матеріального збагачення, упевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, просунув руку під радіаторну сітку, відкрив капот автомобіля, після чого таємно викрав належний ОСОБА_16 акумулятор марки «Енерджі Бокс G1С», вартістю 1 300 грн. 00 коп.

Крім того, 07 грудня 2018 року, у нічний час доби, ОСОБА_7 перебував біля будинку АДРЕСА_4 , де виявив належний ОСОБА_17 автомобіль марки «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_3 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з метою власного незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_7 , упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вищевказаного автомобіля, та просунувши руку під радіаторну сітку, відкрив капот автомобіля, після чого таємно викрав належний ОСОБА_17 акумулятор марки «ISTA 7 Serias № 1088», вартістю 1579 грн. 00 коп.

В подальшому, ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, чим завдав ОСОБА_17 матеріальної шкоди на вказану суму.

Цього ж дня, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_5 , ОСОБА_7 , маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, був затриманий працівниками поліції.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив суду обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Зокрема, зазначив, що дійсно, 07.12.2018 року, в нічний час доби, перебуваючи по вул. Ентузіастів у м. Києві здійснив крадіжки акумуляторів з автомобілів, якими хотів розпорядитися на власний розсуд, проте, був затриманий працівниками поліції.

Так, ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненому, зазначив, що вчиняв крадіжки, так як перебував у скрутному матеріальному становищі, просив суворо його не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він умисно вчинив таємне викраденні чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Відповідно до принципу диспозитивності (ст. 26 КПК) сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, які передбачено КПК. Суди у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, враховуючи повне визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_7 , враховуючи належність та допустимість доказів, досліджених в судовому засіданні, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом і вважає доведеною винуватість ОСОБА_7 у тому що він вчинив таємне викраденні чужого майна (крадіжку), вчинене повторно та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд виходить з положень ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Також, відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненному.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України згідно обвинувального акту, з чим погоджується суд є щире каяття, яке полягає у визнанні у суді обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі час, місце, спосіб учинення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому обвинувальний акт не містить.

Обираючи покарання ОСОБА_7 , суд у враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 185 КК України, що вчинене ОСОБА_7 правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, має на утриманні трьох дітей, має постійне місце проживання за місцем реєстрації, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, наявність як пом`якшуючої обставини, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи позицію сторін щодо призначення покарання. Реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 /одного/ року 6 /шести/ місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київського слідчого ізолятора» Міністерства юстиції України залишити без змін та вважати його продовженим до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 27 червня 2023 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: акумулятор марки «Ista» синього кольору, акумулятор марки «Energizer Pius», чорного кольору, акумулятор марки «Energy Box", чорного кольору, акумулятор марки «VoIt», чорного кольору - залишити власникам (володільцям).

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою - з моменту отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Головуючий суддя: