Справа № 308/4700/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

склад учасників справи:

прокурор - ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали кримінального провадження №0000004 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02 січня 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Малин,Коростенкського району, Житомирської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.369 КК України,-

встановив:

12 березня 2024 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками.

У ході досудового розслідування встановлено, що 02 січня 2024 року в період часу з 08 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. згідно дислокації розстановки задіяного особового складу, для несення служби у денну зміну у межах районів населених пунктів Баранинці та Середнє, заступив екіпаж «ГРПП №1» у складі інспектора СРПП відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 та поліцейського СРПП відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 .

Того ж дня близько 10 години 22 хвилин на автошляху М-06 «Київ-Чоп», Ужгородського району Закарпатської області, поблизу населеного пункту Середнє у зв`язку з порушенням п. п. 2.3 (в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі Правила дорожнього руху), відповідно до якого на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів; (пункт змінено 11.11.2020), здійснив перетин лінії дорожньої розмітки 1.1. чим порушив вимоги п. 8.5.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі Правила дорожнього руху), відповідно до якого горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якого поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху, екіпажом «ГРПП №1» відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області у складі у складі інспектора СРПП відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 та поліцейського СРПП відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 зупинено транспортний засіб марки «AUDI», моделі «Q8», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з порушенням ОСОБА_4 п. п. 2.3 (в) та 8.5.1. Правил дорожнього руху ОСОБА_4 у порядку п. 4 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція № 1395), розпочав винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Через деякий час, близько 10 години 40 хвилин, на автошляху М-06 «Київ-Чоп», Ужгородського району Закарпатської області, поблизу населеного пункту Середнє, ОСОБА_4 , який пересувався на транспортному засобі марки «AUDI», моделі «Q8», д.н.з. НОМЕР_1 у якості водія, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 122 КУпАП, розраховуючи на можливість не винесення ОСОБА_8 щодо ОСОБА_4 постанови про адміністративне правопорушення, тобто на невчинення дії з використанням влади, реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на надання неправомірної вигоди, через відкриті пасажирські двері службового транспортного засобу марки «SKODA», моделі «RAPID», номерний знак НОМЕР_2 , надав поліцейському СРПП відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 складений аркуш білого паперу в середині якого були грошові кошти в сумі 300 доларів США, а саме три купюри номіналом по 100 доларів США з наступними серійними номерами: HL33650618F, KJ48790884A, BG34912653A (згідно курсу НБУ станом на 02.01.2024 300 доларів США становило 11404 грн.), тобто надав неправомірну вигоду, достовірно розуміючи, що ОСОБА_8 є службовою особою Національної поліції України, яка відповідно до ст. 222 КУпАП уповноважена розглядати справи про адміністративні правопорушення у сфері порушення правил дорожнього руху й накладати адміністративні стягнення та згідно з п. 1 ст. 255 КУпАП уповноважена складати протоколи про правопорушення у сфері порушення правил дорожнього руху.

У такий спосіб ОСОБА_4 обвинувачується у наданні неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

У підготовчому судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 , підтримав обвинувальний акт, подав суду та просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона укладена відповідно до положень КПК України з урахуванням вимог КК України.

ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.369 КК України КК України визнав повністю, пояснив, що угода про визнання винуватості укладена ним добровільно, наслідки розуміє.

В підготовчому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просила врахувати всі обставини укладення угоди та затвердити таку.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.

Зміст угоди про визнання винуватості від 11 квітня 2024 року відповідає змісту ст.472 КПК України та дотримано вимоги які враховуються прокурором при укладання угоди про визнання винуватості передбачені ч.1 ст.368 КПК України.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 та визнав себе винуватим відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст.474 КПК України, суд враховує, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, а також призначити узгоджене сторонами міру покарання.

Майнова шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 02 січня 2024 року не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 472, 474, 475, 476 КПК України,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11 квітня 2024 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 якому на підставі ст. ст.36, 37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0000004 від 02 січня 2024 року, та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу розміром 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Роз`яснити засудженому, що відповідно до ч.1 ст.26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це органу пробації за місцем проживання шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 січня 2024 року скасувати.

Речові докази у справі, а саме:

- грошові кошти, а саме три купюри номіналом по 100 доларів США з серійними номерами HL33650618F, KJ48790884A, BG34912653А звернути в дохід держави;

- носій інформації диск «VERBATIM» - залишити при матеріалах справи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 - не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відповідно до статті 376 КПК України роз`яснюється обвинуваченому, захиснику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1