ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9645/22 Номер провадження 11-кп/814/865/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001282, за апеляційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 07 серпня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, визнано винуватим та засуджено:

- за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком суду, 29 квітня 2022 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, точний час не встановлений, у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022, ОСОБА_7 , перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив споруду малої архітектурної форми інтернет кафе «Шам», вхідні двері якого були пошкоджені та в цей час у нього виник злочинний прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення в умовах воєнного стану.

ОСОБА_7 таємно проник до приміщення інтернет кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює свою підприємницьку діяльність гр. ОСОБА_9 , через пошкоджені двері, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до торгівельного стелажу вказаного інтернет кафе, звідки таємно викрав ноутбук чорного кольору т.м. «Lenovo» G550 та планшет сірого кольору т.м. «iPad» A1460, вартістю 6100 грн., після чого покинув місце вчинення злочину із викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду гр. ОСОБА_9 на суму 6100 гривень.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі заступник керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати у зв`язку неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме необґрунтованим застосуванням ст. 75 КК України, що потягло безпідставне та неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Виключити з мотивувальної частини вироку щире каяття, як обставину, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 .

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом, при призначенні покарання ОСОБА_7 , не в повній мірі враховані дані, що характеризують особу засудженого та характер вчинених ним дій.

Вказує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за яке засуджено ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Зазначає, що здійсненню крадіжки ОСОБА_7 сприяло перш за все ведення бойових дій на території міста та області, покинення своїх домівок, місць проведення підприємницької діяльності та свого майна жителями міста регіону внаслідок бойових дій. Мотив вчинення кримінальних правопорушень був виключно корисливим. ОСОБА_7 з приміщення інтернет-кафе, двері якого були пошкодженні внаслідок обстрілів, викрадено майно, що там знаходилося, що свідчить про особливий цинізм з боку обвинуваченого.

Наголошує, щодо особи ОСОБА_7 , судом встановлено, що будучі працездатною людиною - не працевлаштований, не одружений, тобто ОСОБА_7 фактично не пов`язаний з соціальними інститутами, які могли б сприяти його перевихованню без тривалої ізоляції від суспільства.

Крім того зазначає, що згідно вироку, суд відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, визнав обставиною, яка пом`якшує його покарання - щире каяття обвинуваченим ОСОБА_7 , однак, суд у вироку не навів в чому саме виразилося щире каяття, в зв`язку з чим вважає, що висновок місцевого суду про щире каяття ОСОБА_7 , є невмотивованим.

Окрім того вказує, що з моменту призначення розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 в суді, останній, належно повідомлений про призначення судового розгляду справи, в судове засідання неодноразово не з`являвся, про причини своєї неявки суд не повідомляв.

Розгляд кримінального провадження за відсутності обвинуваченого, судом визнано не можливим, у зв`язку з чим до нього було застосовано привід через органи поліції.

На переконання сторони обвинувачення, вказана поведінка обвинуваченого свідчить про зловживання процесуальними правами, а також про нещирість критично оцінювати вину своїх протиправних дій, їх осуд та бажання залагодити свою провину.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Обвинувачений ОСОБА_7 заперечив проти доводів скарги, просив залишити вирок в силі щодо нього.

Мотиви суду.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції у повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація вчиненого за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану - є правильним, оскільки ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування та перевірених у суді належних та допустимих доказах та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що, досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вказані вимоги закону та роз`яснення Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який будучи особою раніше не судимою, щиро покаявся, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття та відшкодування збитків шляхом повернення викраденого майна. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи прокурора про відсутність обставини, що пом`якшує покарання щирого каяття обвинуваченого.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» щирим каяттям визнається суб`єктивне ставлення винного до вчиненого злочину, яке полягає в тому, що він визнає свою вину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Про щире каяття особи свідчить і відшкодування нею заподіяної потерпілому шкоди.

Як встановлено в ході досудового слідства, обвинувачений щиро покаявся, що відображено в обвинувальному акті, погодженому прокурором.

Під час судового слідства в суді першої інстанції ОСОБА_7 вину визнав у повному обсязі по всім пунктам пред`явленого обвинувачення, збитки відшкодував повністю, просив суворо його не карати, вказав, що усвідомив неправильність своїх дій.

Така поведінка обвинуваченого переконливо вказує на його щире каяття у вчиненні злочину.

Що стосується доводів прокурора про неврахування судом першої інстанції тієї обставини, що ОСОБА_7 не з`являвся до суду та у зв`язку з чим до нього був застосований привід, то колегія суддів звертає увагу на таке.

Матеріали кримінального провадження місять клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про проведення судових засідань в режимі відеоконференції за допомогою Easy Con через неможливість прибуття до суду, який знаходиться в іншій області внаслідок скрутного матеріального становища (23.09.2022, 27.09.2022, 30.09.2022, 14.12.2022, 26.12.2022). Такі заяви були задоволені судом та призначено розгляд обвинувального акту щодо ОСОБА_7 в режимі відеоконференції. Проте, 26.05.2023 судом було застосовано привід до ОСОБА_7 . Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, відсутні будь-які дані про неприбуття ОСОБА_7 на відеоконференцію, а отже твердження прокурора про ухилення обвинуваченого від явки до суду без поважних причини об`єктивно не підтверджується матеріалами кримінального провадження та не може бути враховано.

Нових обставин, які б переконали колегію суддів у протилежному висновку ніж той, до якого дійшов суд першої інстанції, в ході апеляційного розгляду колегії суддів наведено не було.

З огляду на викладене вище, підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_7 , як про це ставиться питання в скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 07 серпня 2023 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4