Дата документу 06.02.2024 Справа № 333/6838/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/6838/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/346/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, який має середньо - спеціальну освіту, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10 грудня 1996 року Дебальцевським міським судом Донецької області за ч.2 ст. 229-6 КК України, на підставі ст.45 КК України (в редакції 1960 року), до позбавлення волі на строк 2 роки з іспитовим строком на 1 рік;

- 17 жовтня 1997 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 140 КК України, на підставі ст.43 КК України (в редакції 1960 року), до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

- 30 березня 2001 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст. 140, ч.3 ст. 140-17 КК України, на підставі ст. 42 КК України (в редакції 1960 року), до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

- 16 січня 2006 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 307 КК України, на підставі ст.69 КК України (в редакції 2001 року), до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

- 07 квітня 2010 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України, на підставі ст.ст.75, 76 КК України, до позбавлення волі на строк 2 роки з іспитовим строком на 3 роки;

- 25 листопада 2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- 30 серпня 2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 309, ст.ст.70, 71 КК України, остаточно до позбавлення волі на строк 3 роки;

- 14 вересня 2010 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки;

- 27 грудня 2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України, на підставі ч.4 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки;

- 12 травня 2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, до позбавлення волі на строк 1 рік з іспитовим строком на 1 рік;

- 14 серпня 2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, до позбавлення волі на строк 2 роки з іспитовим строком на 1 рік;

- 18 листопада 2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, на підставі ч.4 ст. 70, ст.ст. 75, 76 КК України, до позбавлення волі на строк 2 роки з іспитовим строком на 1 рік;

- 16 березня 2015 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 317, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 313, ч.1 ст. 315, ч.1 ст. 321 КК України, на підставі ст.ст. 70, 71 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

- 20 серпня 2019 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, до позбавлення волі на строк 1 рік з іспитовим строком на 1 рік;

- 12 травня 2021 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України, до позбавлення волі на строк 2 роки з іспитовим строком на 1 рік, вироком Запорізького апеляційного суду від 29 серпня 2022 року вирок суду в частині покарання скасований, призначено покарання у виді 6 місяців арешту, покарання не відбув;

- 09 червня 2022 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України до 5 місяців арешту;

- 12 вересня 2022 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.4 ст. 70, ст.71 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з Синельниківською виправною колонією №94.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 24 липня 2023 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та виправдано його за цим обвинуваченням за недоведеністю.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі прокурор просить повторно дослідити докази під час апеляційного розгляду, а саме: протокол огляду від 19 листопада 2019 року, зокрема, додаток у вигляді відеозапису із торгівельного залу магазину «ІНФОРМАЦІЯ_16» по вул.Водограйна, 18 у м.Запоріжжі в період часу з 14 години 00 хвилин до 14 години 30 хвилини 22 жовтня 2019 року.

Оскаржуваний вирок суду прокурор просить скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю фактичним обставинам кримінального провадження, а також через незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; ухвалити свій вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у вироку суду містяться суперечливі висновки, а саме зазначено про виправдання ОСОБА_6 у зв`язку з недоведеністю. Проте, у порушення вимог ст.368 КПК України, за результатами судового розгляду судом фактично не вирішено вищезазначених питань, оскільки не встановлено та не зроблено висновків про наявність або відсутність діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа. Разом із цим, прокурор вважає, що зазначений факт підтверджується дослідженим судом відеозаписом із торгівельного залу магазину «ІНФОРМАЦІЯ_16» по вул. Водограйній, 18 у м. Запоріжжі в період часу з 14 години 00 хвилин до 14 години 30 хвилини 22 жовтня 2019 року, який суд не прийняв до уваги. Як наслідок, також не зроблено судом і відповідних висновків щодо наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, у діях ОСОБА_6 , який був зафіксований камерами відеоспостереження, під час вчинення відповідного діяння, що не заперечував останній. Крім того, аналізуючи мотиви викладені судом, висновки щодо вини обвинуваченого, прокурор вважає, що фактично судом було взято до уваги не особисті висновки, а припущення, зроблені свідком ОСОБА_10 . Виходячи з викладеного, на думку прокурора, судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме вимог ч.1 ст. 373 КПК України.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів, судимість за які в установленому законом порядку не знята та не погашена, знову вчинив корисливий злочин за таких обставин.

22 жовтня 2019 року, в період часу з 14 години 00 хвилин до 14 години 15 хвилин, ОСОБА_11 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у торговому залі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_16 », розташованого по АДРЕСА_2, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу з торгівельної полиці зазначеного магазину викрав належне ФОП « ОСОБА_12 » майно, сховавши товар за пояс брюк, а саме:

- ложка столова «Хрест» 0828-470, 284, А0700, 0702 у кількості 6 штук, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 72 гривні 00 копійок (без урахування ПДВ);

- ложка столова з візерунком копійка А626Е у кількості 11 штук, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 132 гривні 00 копійок (без урахування ПДВ);

- ложка столова без візерунка ЛОЗ у кількості 12 штук, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 144 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ);

- ложка столова з позолоченими квітами роза 626Т у кількості 6 штук, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 72 гривні 00 копійок (без урахування ПДВ);

- ложка столова «Хрест» 0828-470, 284, А0700, 0702 у кількості 6 штук, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 72 гривні 00 копійок (без урахування ПДВ);

- ложка столова «Ялинка» A626F, у кількості 7 штук, вартістю 12 гривень копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 84 гривні 00 копійок (без урахування ПДВ);

- ложка столова з візерунком Квітки/Листочка, у кількості 12 штук, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 144 гривні 00 копійок (без урахування ПДВ);

- ложка столова без візерунка потовщена К1798, А892, 460 China, у кількості 5 штук, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 60 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ);

- ложка столова з позолоченим орнаментом A626S, у кількості 4 штуки, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 48 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ);

- ложка столова без візерунка Л04!, у кількості 6 штук, вартістю 7 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 42 гривні 00 копійок (без урахування ПДВ);

- ложка чайна з золотим орнаментом у вигляді кола, у кількості 6 штук, вартістю 10 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 60 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ);

- ложка чайна з позолоченим орнаментом, у кількості 6 штук, вартістю 10 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 60 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ);

- ложка чайна з позолоченим орнаментом, у кількості 6 штук, вартістю 10 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 60 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ);

- ложка столова з українським малюнком А879!, у кількості 7 штук, вартістю 8 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 56 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ);

- виделка столова корона 627D, у кількості 12 штук, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 144 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ);

- виделка столова з візерунком копійка А627Е, у кількості 12 штук, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 144 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ);

- виделка столова «Хрест» BOl, А0769, 0703, у кількості 6 штук, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 72 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ);

- виделка столова з золотим орнаментом у вигляді кола, у кількості 12 штук, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 144 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ);

- виделка «Королівська», у кількості 6 штук, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 72 гривні 00 копійок (без урахування ПДВ);

- виделка столова з українським малюнком А880!, у кількості 6 штук, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 72 гривні 00 копійок (без урахування ПДВ), чим спричинив ФОП « ОСОБА_13 » матеріальну шкоду на загальну суму 1574 гривні 00 копійок (без урахування ПДВ).

Далі, достовірно знаючи про те, що при ньому знаходяться вищевказані речі, які він обрав за об`єкт вчинення злочину, ОСОБА_6 пройшов через касову зону магазину, не сплативши за вищевказану продукцію, таким чином, таємно викравши вказане майно. В подальшому, вважаючи, що його злочинні дії залишаться ніким не поміченими, покинув місце вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 викрав майно, яке належить ФОП « ОСОБА_12 » на загальну суму 1574 гривні 00 копійок (без урахування ПДВ).

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, оскаржуваний вирок суду цим вимогам закону відповідає.

При цьому, суд навів у вироку належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, пояснив, що інкримінований йому злочин він не вчиняв. Так, 12 листопада 2019 року він зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_16 », що знаходиться в районі Піски у м.Запоріжжя з метою купити собі речі. До цього дня він кілька разів був у цьому магазині, купував там речі, абразивні диски, монтажну піну, оскільки на той момент неофіційно працював на монтажних роботах в ТОВ «Пром Альк». Того дня він прийшов у магазин, взяв спочатку 5 виделок, потім 6 виделок, а всього 11 виделок, з метою викрадення вказаного майна. Однак, атмосфера в магазині була напружена, тому він злякався, що його можуть спіймати і виклав вказане майно. Як потім з`ясувалося, після того як він зайшов до магазину, двері зачинили та викликали охорону. Коли він намагався піти з магазину, його не випустили. Викликали охорону, приїхали працівники поліції, потім ДСО. Почали говорити йому, щоб він давав показання, ніби він у них щось викрав. Потім приїхали працівники поліції та забрали його до райвідділу. Зауважив, що крадіжка відбулася у жовтні 2019 року, а затримали його у листопаді 2019 року. Додатково обвинувачений пояснив, що згідно з обвинувальним актом, викрадено приблизно 155 штук виделок та ложок, а він фізично би не зміг цього зробити, оскільки був одягнений у джинсах, кофті та курточці та додаткових речей при собі у нього не було.

На підтвердження висунутого обвинувачення були допитані потерпілий та свідок.

Так, потерпілий ОСОБА_12 суду пояснив, що вдень 22 жовтня 2019 року йому зателефонували та повідомили про крадіжку, яка сталася у його магазині. Ввечері того ж дня він приїхав зробити інвентаризацію. Вони оглядали відеозапис, проте на ньому не видно, що взяв крадій. На відеозаписі чоловік підійшов до продавця, цікавився про щось, коли він відволікся, взяв ложки чи виделки (не дуже видно), потім він ще щось розповідав продавцю. Після цього він пройшов повз каси з цим майном та вийшов з магазину. Він спілкувався з працівниками поліції, надав їм відео та акт про інвентаризацію. Він не завжди приймає участь в інвентаризації, проте цього разу була велика нестача. Хто ще був залучений до інвентаризації, він не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показала, що точної дати не пам`ятає, бо минуло багато часу, приблизно восени 2019 року, у них в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_16» по АДРЕСА_2 виявили велику недостачу ложок та виделок приблизно на суму 1500 грн. До цього перераховували все і все було на місці. Вони подивилися камери та побачили хто взяв, роздрукувати його фотокартку та повісили на стіну. Це було фото обвинуваченого ОСОБА_6 . Вона особисто бачила один епізод по камерам, що ложки зникли саме через нього. У них в магазині і раніше були крадіжки, проте у такому розмірі - вперше. Вона не пам`ятає скільки всього було виделок та ложок, проте бачила крадіжку лише один раз, зазначивши, що за один раз таку кількість майна обвинувачений не зміг би винести з магазину. За загальним правилом на інвентаризацію приїздять люди з інших міст, 3-4 особи, вони готують зал. Особи, які приїжджають, все рахують самі. Факт нестачі товару було виявлено комісією на наступний день після проведення інвентаризації. Вони по документах побачили ту велику кількість, якої не вистачає. Це була планова інвентаризація. За 1,5 тижні до цього звільнилася адміністратор, все майно сходилося, а через 1,5 тижні була вже така велика нестача. Того дня, точної дати вона не пам`ятає, вона побачила, як до магазину зайшов обвинувачений. По камерам вона побачила, як він щось поклав собі під куртку. Вона викликала охорону, зачинила двері в магазині і зателефонували адміністратору. На касі обвинувачений виклав лише один товар. Вона сказала покупцям, що не може поки нікого випустити і зараз приїде охорона. Всі очікували, ніхто не сперечався. Обвинувачений зрозумів, що це за ним, він розвернувся та пішов у відділ за кутом та щось скинув, вона по камері це бачила. В той день, коли обвинуваченого затримали, у нього нічого не вилучалося.

Також, судом були досліджені такі документи:

- витяг з ЄРДР від 12 листопада 2019 року, кримінальне провадження №0003930 за ч.2 ст. 185 КК України (т.1 а.п. 104-105);

- рапорт начальника чергової частини Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_15 від 12 листопада 2019 року, згідно з яким 12 листопада 2019 року, о 12 годині 39 хвилин, надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 12 листопада 2019 року о 12 год. 36 хв. за адресою: АДРЕСА_2 в магазині ІНФОРМАЦІЯ_16 затримали крадія хлопця. На місто приїхала охоронна служба Явір . Сума 2000 грн. Заявник ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.п. 106);

- рапорт начальника чергової частини Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_15 від 12 листопада 2019 року, згідно з яким 12 листопада 2019 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 27475 від 12 листопада 2019 року, як крадіжка (т.1 а.п. 106 зв);

- відношення ФОП « ОСОБА_12 » від 12 листопада 2019 року, згідно з яким працівниками магазину виявлено факт крадіжки, вчинений 22 жовтня 2019 року невідомою особою, що зафіксовано камерами внутрішнього відеоспостереження. Загальна сума збитків становить 1574 грн 00 коп., що підтверджується актом інвентаризації товару № 1522 від 22 жовтня 2019 року (т.1 а.п. 107);

- довідку про ціни товарів від 22 жовтня 2019 року, згідно з якою загальна сума майна становить 1574 грн 00 коп. (без ПДВ) (т.1 а.п. 108);

- інвентаризацію товару № 1522 від 22 жовтня 2019 року, згідно з якою загальна сума майна становить 1574 грн 00 коп. (без ПДВ) (т.1 а.п. 109-110);

- ксерокопію паспорту ОСОБА_12 , Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Витяг з реєстру платників єдиного податку (т.1 а.п. 111-115);

- запит слідчого СВ Комунарського ВП НОМЕР_1 від 12 листопада 2019 року про надання відеозапису із торгівельного залу магазину «ІНФОРМАЦІЯ_16» по АДРЕСА_2 в період часу з 14 години 00 хвилин до 14 години 30 хвилини 22 жовтня 2019 року (т.1 а.п. 116);

- протокол огляду від 19 листопада 2019 року, згідно з яким слідчим без участі понятих, проведено огляд CD-R диску «ANV», 80 min, 700 MB, срібного кольору, який було надано на запис від 12 листопада 2019 року № НОМЕР_1. Додаток - диск з відеозаписом, який оглянуто у судовому засіданні (т.1 а.п. 117-118).

Проаналізувавши всі наявні докази у сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що надані стороною обвинувачення докази на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому вищезазначеного кримінального правопорушення не відповідають зазначеному критерію, оскільки кожен з них окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку беззаперечно не вказують на винуватість обвинуваченого у вчиненні цього кримінального правопорушення.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Так, потерпілий ОСОБА_12 не вказував безпосередньо на обвинуваченого ОСОБА_6 як на особу, яка вчинила крадіжку майна з його магазину. Так само потерпілий не зміг чітко зазначити, яке саме майно та в якій кількості було викрадено. Про факт нестачі майна у магазині йому стало відомо після проведення інвентаризації.

В свою чергу, свідок ОСОБА_10 повідомила, що особисто бачила один епізод крадіжки по камерам відеоспостереження та зазначила, що ложки зникли саме через обвинуваченого ОСОБА_6 . При цьому, вона не пам`ятає точну кількість виделок та ложок, але вважає, що за один раз таку кількість майна обвинувачений не зміг би винести з магазину.

Отже, вказані особи не були безпосередніми очевидцями вчинення ОСОБА_6 крадіжки.

Окрім того, ані потерпілий, ані свідок під час їхнього допиту не змогли зазначити, яке саме майно та в якій кількості було викрадено з магазину, в т.ч. саме обвинуваченим ОСОБА_6 .

Водночас, згідно з пред`явленим ОСОБА_6 обвинуваченням, останній обвинувачується в тому, що викрав майно, яке належить ФОП « ОСОБА_12 » на загальну суму 1574 гривні 00 копійок (без урахування ПДВ) 22 жовтня 2019 року.

Адже, саме на таку суму було виявлено нестачу товару, згідно з відношенням ФОП « ОСОБА_12 » від 12 листопада 2019 року, довідкою про ціни товарів від 22 жовтня 2019 року, а також інвентаризацією товару № 1522 від 22 жовтня 2019 року.

Разом з тим, лише факт виявленої нестачі майна, яке належить ФОП « ОСОБА_12 » на загальну суму, зазначену в обвинувальному акті, не може доводити того, що крадіжку всього цього майна було вчинено саме обвинуваченим ОСОБА_6 .

З долученого до матеріалів провадження органом досудового розслідування відеозапису з камер відеоспостереження магазину, хоча і убачається, як обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово підходить до полиці з товарами та бере столові прибори, при цьому уважно слідкує, щоб за його діями ніхто не спостерігав, та ховає їх собі під одяг, проте неможливо встановити, які саме столові прибори він бере та в якій кількості.

Отже, за таких обставин, виходячи з дослідженого відеозапису, неможливо встановити те, що обвинувачений викрав з магазину майно, яке належить ФОП « ОСОБА_12 », а саме ложки та виделки у кількості 154 штук 22 жовтня 2019 року.

Аналізуючи спосіб вчинення крадіжки, колегія суддів доходить висновку про те, що вищезазначену кількість викраденого майна фізично неможливо винести з магазину за один раз, при цьому зробити це непомітно.

Таким чином, підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному вироку про те, що надані стороною обвинувачення докази не доводять поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, фактичним обставинам провадження відповідають.

В свою чергу, згідно з п.10 ч.1, ст. 7, ч.ч.1,2,4 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В апеляційній скарзі не наведено переконливого обґрунтування на спростування висновків суду.

Підстав для повторного дослідження обставин провадження та наданих сторонами доказів, як про це просить прокурор в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді, колегія суддів не убачає, оскільки всі обставини провадження та докази судом дослідженні повно і всебічно, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства. Фактично прокурор не погоджується з оцінкою, яку надав суд цим доказам, що само по собі не є підставою для їх повторного дослідження у розумінні вимог ч.3 ст.404 КПК України.

Отже, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Істотних порушень процесуального законодавства, які б були підставою для скасування оскаржуваного вироку, колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.ст.404-405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 24 липня 2023 року, яким ОСОБА_6 визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та виправдано його за цим обвинуваченням за недоведеністю, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4