УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року місто Київ

Суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника - адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені суду заяву адвоката ОСОБА_3 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні 0000187 від 23.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України про відвід головуючого судді ОСОБА_6 (справа №761/10387/23, провадження №1-кп/761/2736/2023),

установив:

У провадженні головуючого судді ОСОБА_6 перебувала на розгляді справа № 761/10387/23, провадження № 1-кп/761/2736/2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У судовому засіданні 27.06.2024 адвокат ОСОБА_3 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000187 від 23.02.2023, на підставі пункту 4 частини першої статті 77 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) подала заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_6 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2024 визначено для розгляду заяви про відвід суддю Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

Зміст заяви та її обґрунтування.

На думку сторони захисту, існують обставини, які викликають сумніви в неупередженості судді ОСОБА_6 , а саме:

згідно указу Президента України від 02.07.2020 №265/2020 суддя ОСОБА_6 призначений на посаду судді Куйбишевського районного суду Запорізької області, яка станом на час розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , є тимчасово окупованою російською федерацією територією, час від часу на території даної області ведуться запеклі бої, на окупованих територіях російський уряд формує свої так звані «органи влади». Тим часом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України;

декілька раз своєю інтонацією суддя проявляв обвинувальний ухил по відношенню до обвинуваченого, а також під час допиту останнього намагався ставити запитання, які б змусили ОСОБА_5 визнати добровільність зайняття посади тимчасово виконуючого обов`язки оперуповноваженого в органах поліції, створених державою-агресором;

під час допиту обвинуваченого, останній повідомив про незаконне затримання, що не було досліджено судом;

відмовлено у наданні дозволу на побачення з матір`ю, яка приїхала із-за кордону.

Вказане, на думку захисника, свідчить про упередженість та необ`єктивність головуючого судді при розгляді обвинувального акту.

Позиція учасників у судовому засіданні.

Адвокат ОСОБА_3 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_5 , у судовому засіданні підтримала подану заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив про відсутність підстав для відводу головуючого судді, посилаючись на необгрунтованість поданої заяви.

Інші учасники судового провадження повідомлені про час, дату та місце судового розгляду заяви про відвід головуючого судді.

За змістом ч. 3 ст. 81 КПК України, присутність осіб, які беруть участь у справі, при розгляді заяви про відвід, не є обов`язковою, а тому суддя вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності слідчої судді, якій заявлено відвід.

Мотиви та оцінка судді.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією з фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Із метою дотримання цієї гарантії, ст. 80 КПК України передбачає право учасників судового провадження заявити відвід, який повинен бути вмотивованим.

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст. 75, 76 КПК України, до яких належить, зокрема, наявність сумніву у його неупередженості. Саме на вказану підставу посилається захисник у своїй заяві про відвід.

Як свідчить заява про відвід, правовою підставою для відводу головуючого судді захисник наводить п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України - інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Норми кримінального процесуального законодавства не містять переліку ознак, які б розкривали сутність упередженості. З огляду на зазначене, вважаю за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема, загальними принципами оцінки незалежності й безсторонності суду, сформульованими у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах «Михайлова проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Білуха проти України», «Рудніченко проти України» вказав на те, що наявність безсторонності (неупередженості) суду має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Оцінивши крізь призму названих критеріїв доводи захисника, покладені в обґрунтування твердження про упередженість головуючого судді, не вбачаю підстав для висновку, що суддя продемонстрував особисту суб`єктивну зацікавленість або упередженість у цьому кримінальному провадженні. Судом створено необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, забезпечено рівність сторін у змагальному процесі, кожній із сторін надано розумну можливість представити свої аргументи на умовах, які не ставлять її у гірше становище порівняно з опонентом.

Суддя наголошує, що заявлений відвід не може обґрунтовуватися незгодою сторони з процесуальними рішеннями головуючого судді, оскільки вказане саме по собі не свідчить про легітимні сумніви в неупередженості.

Доводи заяви очевидно зводяться до незгоди з організацією ведення судового процесу суддею ОСОБА_6 , що не є підставою для його відводу.

За таких обставин, суддя не вбачає будь-яких підстав прояву упередженості судді ОСОБА_6 у контексті заявлених обставин про порядок судового розгляду.

Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їхній сукупності, вважаю, що вказане заявником, який був вільний у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачений КПК України, та наданні на підтвердження своєї позиції належних та допустимих доказів, є непереконливими, оскільки вони не випливають зі співіснування достатньо чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто не кореспондуються з нормами ст. 77 КПК України, а особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року), що застосовується при оцінці доказів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 77, 80-81, 369-371, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суддя

постановив:

Заяву адвоката ОСОБА_3 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000187 від 23.02.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, про відвід головуючого судді ОСОБА_6 (справа № 761/10387/23, провадження № 1-кп/761/2736/2023) - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1