Провадження № 1-кп/761/1577/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в режимі відеоконференцзв`язку, кримінальне провадження № 120 211 000 000 000 08 щодо обвинувачених:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.187 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Ялтушків Барського району Вінницької області, громадянки України, не заміжньої, не працюючої, раніше судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.187 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

У відповідності до ч.3 ст.331 КПК України, на розгляд поставлено питання щодо продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор звернувся із клопотанням про продовження строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, вказуючи, що на даний час ризики неналежної процесуальної поведінки обвинувачених продовжують існувати, оскільки останні можуть ухилитися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених, вважаючи що їх належну процесуальну поведінку у змозі забезпечити інший запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Обвинуваченні ОСОБА_7 підтримав позицію свого захисника, зазначивши, що доводи прокурора є лише припущенням та не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Обвинувачена ОСОБА_8 заперечувала проти позиції прокурора, заявила клопотання про зміну застосованого до неї запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час. В обґрунтування клопотання обвинувачена зазначила, що ризики на які посилається прокурор у цьому кримінальному провадженні відсутні, а домашній арешт зможе забезпечити її належну процесуальну поведінку.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

У силу ч. 3 ст. 331 КПК незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого двомісячного строку дії цього запобіжного заходу. За наслідками розгляду цього питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень Глави 18 КПК, яка визначає порядок вирішення наведеного вище питання, під час вирішення зазначеного вище питання на стадії досудового розслідування встановленню підлягає низка чинників: чи є підозра обґрунтованою; чи є достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК ризиків, на які вказує прокурор; чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Водночас Главою 28 КПК визначено, що судовий розгляд кримінального провадження здійснюється з метою встановлення, чи доведена вина особи поза розумним сумнівом. Тобто, оцінка обґрунтованості підозри на цій стадії судового провадження виключається.

Таким чином, суд, розглядаючи питання щодо доцільності подальшого тримання особи під вартою, має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи, а також, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 9 КПК під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватись вимог КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та керуватись у своїй діяльності рішеннями Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 , суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_7 переховуватися від суду, суд вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Характер інкримінованого обвинуваченому злочинів також свідчать про ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вищевикладене, у сукупності на переконання суду свідчить, що обвинувачений може вчинити дії з метою переховування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Об`єктивні дані, які б безперечно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_7 в умовах тримання під вартою - відсутні.

В той же час, відповідно до ч.1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

З огляду на стадію судового розгляду де є допитаними свідки та потерпілий, долучені усі матеріали досудового розслідування, а також приймаючи до уваги тривалий термін перебування обвинуваченого в умовах не свободи, суд уважає за можливим визначити обвинуваченому ОСОБА_7 розмір застави 300 прожиткових мінімумів доходів громадян, як альтернативний запобіжний захід, який на переконання суду на даній стадії кримінального провадження в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

При вирішенні питання про зміну дії запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_8 , судвраховує дані про її особу, характер та тяжкість інкримінованого їй кримінального правопорушення, тривалий період утримання останньої у умовах несвободи, наявність постійного місця реєстрації та проживання.

На переконання суду, на даній стадії кримінального провадження, ризики що були підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_8 на даний час значно зменшилися, з урахуванням тривалого періоду у тримання обвинуваченої в умовах несвободи, а також стадії судового розгляду.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт з забороною з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня покидати місце проживання, зможе запобігти спробам обвинуваченої ухилитись від суду та забезпечить її належну процесуальну поведінку.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_8 що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися у житлі, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Враховуючи викладене, керуючись 177, 178, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити частково.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 12.07.2024 включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_7 заставу у розмірі 300 (трьохсот) неоподаткованих мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн.

Застава вноситься обвинуваченим, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ р/р UA1012089. Призначення платежу: застава за (П.І.Б) згідно ухвали суду (назва суду) від (дата) по справі №, внесені (П.І.Б особи, що вносить заставу).

Документ, що підтверджує внесення застави, надається суду, а також адміністрації СІЗО.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді застави.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 у випадку внесення застави обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон чи інший документ, що надає право виїзду за межі України;

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

У разі звернення застави в дохід держави, суд, вирішує питання про застосування іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 - задовольнити.

Змінити відносно обвинуваченої ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши їй у період доби з 22 год. до 06 год. наступного дня залишати місце свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на обвинувачену ОСОБА_8 обов`язки у відповідності до ст..194 КПК, а саме:

- у період доби з 22 год. до 06 год. наступного дня не залишати місце свого

проживання, що за адресою:

АДРЕСА_2 ;

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти)

для виїзду за кордон чи інший документ, що надає право виїзду за межі України;

Звільнити обвинувачену ОСОБА_8 з-під варти в залі суду негайно.

Ухвалу направити на виконання до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченої.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Повний текст ухвали проголошений 16.05.2024 об 11 год. 15 хв.

Судді:

___________________ ___________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3