В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000008 від 12.01.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Чирське, Київської області, громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за таких обставин.

Так, 22.08.2023 близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на своєму робочому місці в приміщенні відділення АТ «Укрпошта», що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Любарці, вул. Центральна, 59 (сільське відділення № 8360) виявила, що на рахунок відділення надійшов грошовий переказ на ім`я ОСОБА_6 від ТОВ «МХП-Агро-С» у сумі 27 329 грн. 20 коп. В цей час у ОСОБА_4 виник кримінальний протиправний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 шляхом зловживання довірою (шахрайство) та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки. Реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 зателефонувала потерпілій ОСОБА_6 та під вигаданим приводом, зловживаючи довірою, дізналась паспортні дані останньої. В подальшому, 22.08.2023 о 13 год. 54 хв. ОСОБА_4 ввела паспортні дані ОСОБА_6 , отримані шахрайським шляхом та, використовуючи електронно-обчислювальну техніку, встановила відмітку про видачу грошових коштів у системі обслуговування клієнтів у базі АТ «Укрпошта» для видачі грошового переказу від ТОВ «МХП-Агро-С» у сумі 27 329 грн. 20 коп. для ОСОБА_6 . Після цього, не маючи наміру видавати грошові кошти ОСОБА_6 , ОСОБА_4 заволоділа грошовими коштами потерпілої в сумі 27 329 грн. 20 коп., якими розпорядилась на власний розсуд. Внаслідок вчинення шахрайства за наведених обставин ОСОБА_4 , завдала ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 27 329 грн. 20 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

23 квітня 2024 року між прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваною (обвинуваченою) ОСОБА_4 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, яка за змістом відповідає вимогам ст. 472 КПК України. У відповідності з п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України з моменту ініціювання укладання такої угоди обвинуваченому була забезпечена участь захисника. В угоді про визнання винуватості сторони узгодили покарання за ч. 4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, а також погодили звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. При цьому, під час укладення угоди про визнання винуватості враховано, що відповідно до вимог абзацу п`ятого ч. 4 ст. 469 КПК України, потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_6 надала прокурору письмову згоду на укладення угоди з підозрюваною.

У судовому засіданні обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, погодилася з усіма фактичними обставинами, що викладені в обвинувальному акті та угоді. Також, судом з`ясовано у обвинуваченої питання передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуват ою, а також вид покарання у разі затвердження угоди судом. Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою. Обидві сторони підтвердили, що укладення угоди є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зі змісту угоди вбачається, що, узгоджуючи міру покарання, сторони врахували загальні засади покарання визначені ст. 65 КК України, а також ступінь тяжкості як показник індивідуального рівня суспільно небезпеки вчиненого злочину, зумовленими його специфічними об`єктивними та суб`єктивними ознаками, особистість винного, обставини, що пом`якшують його покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку). В свою чергу, обставин, що обтяжують покарання не встановлено. Також, на підставі ч. 1, 2 ст. 75 КК України сторонами угоди узгоджено звільненнявід відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням. На підтвердження наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення в порядку ч. 6 ст. 474 КПК України, суд дослідив матеріали кримінального провадження.

Враховуючи те, що умови укладеної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, з огляду на те, що дії обвинуваченої кваліфіковані правильно, підстави вважати, що укладення даної угоди не було добровільним - відсутні, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди.

Керуючись ст. 368, ст. 373, ст. 374, ст. 474, ст. 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості між прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваною (обвинуваченою) ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та призначити їй покарання, узгоджене сторонами угоди, у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном два роки з покладенням на неї відповідно до ст. 76 КК України наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1