Справа № 683/985/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, особи з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що згідно указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено режим воєнного стану, який в подальшому неодноразово продовжувався, 25 листопада 2023 року близько 12 години, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, перебуваючи у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_3 , що належить потерпілому ОСОБА_6 , під приводом здійснення телефонного дзвінка отримав від ОСОБА_6 мобільний телефон марки «SIGMA mobile» моделі «Comfort 50 CF 113 Hit» помаранчевого кольору та вийшов з цим телефоном у двір домогосподарства, де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно викрав вказаний телефон марки «SIGMA mobile» моделі «Comfort 50 CF 113 Hit» помаранчевого кольору вартістю 480 грн. із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар- вартістю 100 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 580 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що згідно указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено режим воєнного стану, який в подальшому неодноразово продовжувався, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, перебуваючи у коридорі житлового будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_6 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з підвіконника, повторно, умисно, таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia» моделі «RM-969» чорного кольору вартістю 351 грн. 67 коп. із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» вартістю 100 грн., який належав потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальної шкоди на загальну суму 451 грн. 67 коп.

Свою вину у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень ОСОБА_4 визнав у повному обсязі та показав, що 25 листопада 2023 року біля 12 години, перебував у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_3 , де попросив у ОСОБА_6 телефон марки «SIGMA mobile», щоб зробити дзвінок. Із вказаним телефоном він вийшов на вулицю та пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає, вийшов з телефоном за межі домогосподарства, після чого здав вказаний телефон у ломбард, а отримані грошові кошти використав для власних потреб. Крім того, 25 січня 2024 року він також перебував за місцем проживання ОСОБА_6 , де побачив на підвіконні у коридорі телефон марки «Nokia», після чого пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, він викрав цей телефон та здав його у ломбард, а отримані кошти використав на власні потреби.

Обмежившись у судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 , який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України.

Таким чином, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують ОСОБА_4 покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, раніше не судимий, не одружений, не працює, будь-яких осіб на утриманні не має, є особою з інвалідністю ІІІ групи, в зв`язку із чим отримує соціальну допомогу, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання судом враховуються конкретні обставини справи, спричинені наслідки, поведінка обвинуваченого під час та після вчинення злочинів, який визнав свою вину, щиро розкаявся, активно спряв розкриттю злочинів, добровільно відшкодувала завдану шкоду, що, на думку суду, вказує на повне усвідомлення ОСОБА_4 вчиненого та обсягу завданої шкоди. Судом також враховується думка потерпілого ОСОБА_6 , який не має до обвинуваченого жодних претензій та просить суворо його не карати.

Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, а також для попередження вчинення нових злочинів самим обвинуваченим та іншими особами, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального строку, визначеного санкцією ч.4 ст.185 КК України.

Однак, дослідивши дані про особу обвинуваченого, з урахуванням думки потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, суд дійшов переконання, що ОСОБА_4 не є тією суспільно-небезпечною особою, яку слід ізолювати від суспільства, а тому підстав для призначення йому покарання у виді реального позбавлення волі суд не вбачає, та вважає, що його виправлення можливе без відбування основного покарання із звільненням його від покарання з випробуванням та з покладанням на нього відповідно до вимог ст.76 КК України певних обов`язків.

Призначення такого покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Ухвалою слідчого судді Старокостянтитнівського районного суду Хмельницької області від 21 березня 2024 року відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк дії якого закінчується 18 травня 2024 року. Однак, враховуючи, що ОСОБА_4 сумлінно виконував покладені на нього обов`язки, пов`язані із домашнім арештом, а також, враховуючи призначення йому покарання, не пов`язаного із реальним його відбуванням, суд вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту слід скасувати.

Процесуальні витрати по справі за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 1514 грн. 56 коп. в силу ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-370, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, пов`язані із звільненням від відбування покарання з випробуванням:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді домашнього арешту скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1514 грн. 56 коп. процесуальних витрат за проведення експертизи.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 березня 2024 року на телефон марки «Nokia» моделі «RM-969» чорного кольору, скасувати.

Речові докази:

- телефон марки «Nokia» моделі «RM-969» чорного кольору, яких знаходиться у камері зберігання речових доказів ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, що по вул. Авіаторів,2 в м. Старокостянтинів Хмельницької області повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: