ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/415/24 Справа № 705/2705/14-к Категорія: ч.2 ст.307 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора обвинуваченої захисника ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси, виділені матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 березня 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченій ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який відраховувати з дня оголошення даної ухвали.

в с т а н о в и л а :

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали об`єднаної судової справи за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України.

Прокурор Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 подав до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 строком на шістдесят діб та з визначеним раніше розміром застави, яке підтримав у судовому засіданні.

Клопотання мотивував тим, що підставою для продовження застосування запобіжного заходу, на думку прокурора, є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення. Вважав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченої та забезпечити дієвість вказаного кримінального провадження.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 березня 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченій ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який відраховувати з дня оголошення даної ухвали.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просить:

1.Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 березня 2024 року скасувати.

2.Змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Вважає, що вказана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладеним в ухвалі, фактичним обставинам справи.

Клопотання прокурора та оскаржувана ухвала суду першої інстанції не містить будь-яких обґрунтувань недостатності застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів.

Вказує, що вона добровільно видала наркотичні засоби, вказала на джерело їх походження, співпрацювала з правоохоронними органами.

Крім того, за 7 місяців досудового розслідування, ОСОБА_7 не мала наміру переховуватись, перешкоджати слідству чи якось впливати на свідків, яких немає і взагалі не може бути по даній справі.

Вказує, що потерпілих в даному кримінальному провадженні немає, матеріальної шкоди нікому не завдано.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також вищевказаною статтею передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали об`єднаної судової справи за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України.

Прокурор Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 подав до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 строком на шістдесят діб та з визначеним раніше розміром застави, яке підтримав у судовому засіданні.

Клопотання мотивував тим, що підставою для продовження застосування запобіжного заходу, на думку прокурора, є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення. Вважав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченої та забезпечити дієвість вказаного кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд першої інстанції зважав також на те, що на даний час матеріали кримінального провадження, в яких ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення, перебувають на початковій стадії судового розгляду, відтак до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою судовий розгляд не буде завершено з об`єктивних причин.

На обґрунтування ризику можливого переховування обвинуваченої від правосудця, колегія суддів надає оцінку, зокрема тому, що обвинувачена може переховуватись від суду, з метою подальшого ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_7 усвідомлює, що вчинила умисний тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Також, враховуючи особу обвинуваченої, якій інкримінуються злочини, характер яких свідчить про стійке неприйняття нею загально визнаних у суспільстві правил поведінки та моральності, оскільки пов`язаний зі збутом наркотичних засобів, психотропних речовин, та беручи до уваги низку обвинувальних актів стосовно ОСОБА_7 щодо злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних речовин, які наразі перебувають у суді на розгляді, колегія суддів вважає, що будучи неізольованою від суспільства, обвинувачена може продовжити вчиняти аналогічні злочини, а також з метою уникнення від відповідальності може незаконно впливати на свідків.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вищевказані норми закону дотримані в повному обсязі.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Колегією суддів встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України.

На даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, тому з метою запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні, запобіганню вчиненню інших кримінальних правопорушень, враховуючи тяжкість покарання, а також з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, прокурор просив задовольнити клопотання та продовжити запобіжний захід.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомості, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо іншого комплексу обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Крім того, існують ризики передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що обумовлюються тим, що обвинувачена може переховуватись від суду, з метою подальшого ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_7 усвідомлює, що вчинила умисний тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Крім того, прокурором доведено також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Наведені прокурором ризики, є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченої на більш м`який.

Враховуючи характер пред`явленого обвинувачення, особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що на теперішній час є достатньо підстав для продовження обвинуваченій ОСОБА_7 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції щодо продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинуваченій ОСОБА_7 є законним та обгрунтованим, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. ст.177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 березня 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченій ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який відраховувати з дня оголошення даної ухвали залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді -