Справа № 521/5409/24
Номер провадження:1-кс/521/1108/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Малиновської окружної прокуратури м.Одеса ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000449 від 05.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси з клопотанням, погодженим з прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000449 від 05.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на збут наркотичних засобів, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбав наркотичний засіб метадон, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, почав незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту та незаконно перевозити на транспортному засобі Шевролет Авео ВН 0108 ВО.

Так, 05.04.2024 приблизно о 10.36. працівниками поліції ВП № 1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області біля будинку № 9 по вул. Генерала Петрова в м. Одесі ОСОБА_5 був зупинений та в розмові з працівниками поліції повідомив, що має при собі згортки з наркотичним засобом, після чого, на місце події була викликана слідчо-оперативна група .

Надалі, тієї ж доби, у період часу з 11.52. по 14.17. під час проведення законного затримання ОСОБА_5 був проведений особистий обшук останнього, під час якого з лівої кишені одягнутої на ньому куртки було вилучено два згортки в ізоляційній стрічці синього кольору з білою речовиною та з лівої кишені одягнутих на ньому джинсових штанів вилучено згорток в ізоляційній стрічці синього кольору з білою речовиною, які останній незаконно зберігав при собі з метою подальшого збуту. Після чого, речовину білого кольору перевірено за допомогою тесту (Lot 8533122А exp 08/2025), за результатом якого встановлено, що вказана речовина містить наркотичний засіб - метадон.

У подальшому ОСОБА_5 добровільно повідомив, що залишив наркотичні засоби у вигляді «закладок» на території Хаджибейського району м. Одеси з метою подальшого збуту, після чого у період часу з 14.33. до 14.52. було проведено огляд місця за адресою АДРЕСА_1 , та біля паркану дитячого садка, під металевою пляшкою сірого кольору вилучено згорток в ізоляційній стрічці синього кольору з речовиною білого кольору, та у період часу з 15.02.до 15.19. було проведено огляд місця біля гаражу № НОМЕР_2, зеленого кольору, розташованого біля СШ №100 по вул. Варненській в м. Одесі , де в землі, під серветкою вилучено згорток в ізоляційній стрічці синього кольору з речовиною білого кольору.

Також, цієї ж доби, у період часу з 15.35. до 15.53. по АДРЕСА_1 було проведено обшук транспортного засобу Шевролет Авео, НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , під час якого виявлено та вилучено 123 (сто двадцять три) згортки в полімерній плівці синього та чорного кольорів з речовиною білого кольору, які останній незаконно перевозив та зберігав з метою подальшого збуту.

Відповідно до п.4 постанови пленуму Верховного Суду України №4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», про умисел на збут наркотичних засобів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби, так й інші обставини, зокрема їх великий розмір, спосіб упакування та розфасування, поведінка суб`єкта кримінального правопорушення та інше.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, тобто у незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні наркотичних засобів з метою збуту.

ОСОБА_5 05.04.2024 року було затримано в порядку ст.208 КПК України.

ОСОБА_5 06.04.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, тобто у незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні наркотичних засобів з метою збуту.

Підозра ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні взаємопов`язаними між собою прямими доказами у сукупності, які містяться у наступних різних процесуальних джерелах: протоколом обшуку транспортного засобу, протоколом затримання особи підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення та проведенням обшуку під час затримання з використанням експрес тесту на вміст наркотичного засобу у вилученому (надав позитивний результат), протоколами огляду, а також інших матеріалах.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, встановлена наявність ризиків передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити, зазначивши, що здійснення незаконної діяльності по збуту наркотичних речовин підозрюваним мала на меті отримання доходів у великих розмірах, тому визначення застави саме у максимальному розмірі буде достатньою для виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що визнає свою вину у інкримінованому йому злочині, проти клопотання слідчого заперечував, зазначивши, що має дружину, яка тяжко хворіє, матір похилого віку, доньку, яка є студенткою денної форми навчання та яка також є інвалідом, він єдиний годувальник в сім`ї, тому просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Грошей від збуту наркотичних речовин не отримував, здійснював так званні закладки з метою безкоштовного отримання для себе наркотика. Перебуває на обліку у лікаря-нарколога як залежна людлина у наслідок вживання наркотичних речовин та проходить курс лікування - замісної терапії. Працює неофіційно торгівельним представником косметичної компанії, середній дохід на місяць становить 15-20000 грн.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти клопотання слідчого, зазначивши, що ризики не обґрунтовані, просив врахувати, що підозрюваний одружений, має постійне місце проживання, працевлаштований, раніше не судимий, хворіє тяжким захворюванням, працює торгівельним представником у косметичній фірмі, співпрацює із слідством, добровільно надав наркотьичну речовину, тому просив обрати стосовно нього запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, та у випадку застосування тримання під вартою визначити мінімальний розмір застави, враховуючи матеріальний стан підозрюваного.

Перевіривши та дослідивши надані матеріали до клопотання, заслухавши думки учасників процесу, суд вважає, що подане клопотання підлягає задоволенню, проте частковому, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, спробам незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадження, спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вимогами ч.2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1, ч.2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч. 1 ст. 276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У матеріалах клопотання достатньо наявних даних, які указують на факти, що ОСОБА_5 міг вчинити вказане у клопотанні правопорушення і такі є переконливим для суду, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою. З наведених обставин, проводячи оцінку наданих суду матеріалів, доводів учасників процесу, слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою.

При вирішенні питання про ризики, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 , раніше не судимий, має постійне місце проживання, працює неофіційно, одружений, дружна є інвалідом 2ї групи, підозрюється у вчинені тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, що вказує на наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, незаконно впливати, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - є однією з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу. Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутого обвинувачення, тяжкість можливого покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України.

Відтак, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, вимог наведеного законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для обрання більш м`яких запобіжних заходів слідчим суддею не встановлено.

При цьому суд враховує, що тяжкість підозри у вчиненні злочину (обвинувачення), хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював і те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних речовин, що на данний час є актуальним питанням у суспільстві та небезпечним для інших осіб.

Підозрюваний зазначив, що він проходить замісну підтримувальну терапію, як наркозалежна особа, але при цьому зазначає, що здійснював збут наркотичної речовини з метою отримання безкоштовної дози такої речовини для власного вживання, що вказує на неспроможність підозрюваного дотримуватися своїх обов`язків та наявності серед інших ризику щодо продовжевння вчинення злочину.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, слідчий суддя враховує не лише обсяг повідомленої підозри, а також і правові позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гафа проти Мальти»).

Відтак, з однієї сторони розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншої - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчинені тяжкого злочину визначається у межах від 20 (двадцяти) до 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 необхідно визначити розмір застави виходячи з тяжкості інкримінованого злочину та обставин його вчинення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, при цьому враховує його матеріальне становище, поведінку після затримання та повідомлення про підозру, що останній визнає свою вину у інкримінованому йому злочині, сприяє досудовому розслідуванню, наявність соціальних зв`язків, тому суд приходить до висновку, що визначення розміру застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 121120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень, є достатнім та відсутні підстави для визначення застави у максимальному розмірі, як просить слідчий у своєму клопотанні.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 372 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб в межах строку досудового розслідування з триманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до 04 червня 2024 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 121120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний ОСОБА_5 з дня визначення судом розміру застави може внести заставу на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області або забезпечити її внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, суду.

За умови внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до ст.194 КПК України будуть покладені обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Наслідком невиконання зазначених обов`язків є звернення застави в дохід держави і обрання до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або тримання під вартою.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання 05.04.2024 року до 04.06.2024 року включно.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1