Провадження №: 1-кп/755/387/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" квітня 2024 р. Дніпровський районний суду міста Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0017470 від 17 листопада 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 368 КК України, на підставі п. 31ч. 1 ст. 284 КПК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва звернувся прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0017470 від 17 листопада 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 368 КК України, на підставі п. 31ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Як зазначено у клопотанні, першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0017470 від 17.11.2015 за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції станом на 08.04.2011) - за фактами можливих неправомірних дій працівників митного посту «Лівобережний» Київської регіональної митниці.

Відомості про злочин внесені в ЄРДР 17.11.2015 відповідно до п. 5 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України 2012 року під час проведення досудового слідства у кримінальній справі № 54-3399 від 08.04.2011 за ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції станом на 08.04.2011), за фактом шахрайського заволодіння посадовими особами митного поста «Лівобережний» грошовими коштами ОСОБА_4 .

Кримінальна справа №54-3399 порушена 08.04.2011 щодо ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції станом на 08.04.2011).

08.04.2011 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 115 КПК України (в ред. 1960 року).

11.04.2011 ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції станом на 08.04.2011).

11.04.2011 Дніпровським районним судом м. Києва строк затримання обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено до 10 діб.

18.04.2011 Дніпровським районним судом м. Києва обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

10.05.2011 Апеляційним судом м. Києва скасовано постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 18.04.2011 про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та цього ж дня останньому обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

23.05.2011 порушено кримінальну справу №54-3426 щодо ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції станом на 08.04.2011).

29.06.2011 ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції станом на 08.04.2011).

30.06.2011 кримінальні справи №54-3399 та №54-3426 об`єднано в одне провадження та об`єднаній справі присвоєно реєстраційний номер 54-3399.

06.07.2011 ОСОБА_5 пред`явлено остаточне обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції станом на 08.04.2011).

08.07.2011 кримінальна справа №54-3399 за обвинуваченням заступника начальника митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці Державної митної служби України ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції станом на 08.04.2011) в порядку ст. 232 КПК України (в ред. 1960 року) направлена до Дніпровського районного суду м. Києва для розгляду по суті.

Так, ОСОБА_5 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, в наступній редакції:

ОСОБА_5 , працюючи на посаді заступника начальника митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці Державної митної служби України, керуючись у своїй роботі Конституцією України, Законом України «Про державну митну службу України», Митним кодексом України, а також нормативно-правовими актами Державної митної служби України та Київської регіональної митниці, виконував покладені на нього функціональні обов`язки працівника митної служби України.

Статтями 407, 408, 409 Митного кодексу України передбачено, що працівник митного органу України є представником державного органу, на якого покладено здійснення митної справи, організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій, а його законні вимоги є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів, у тому числі відносяться митні органи.

Таким чином, перелік службових обов`язків ОСОБА_5 свідчить про те, що він є представником влади, тобто особою, яка наділена правом пред`являти вимоги, приймати рішення та застосовувати примусові заходи, обов`язкові для виконання фізичними та юридичними особами незалежно від їх відомчої належності чи підлеглості.

Відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про боротьбу з корупцією», «Про дисциплінарний статут митної служби України» та інших законодавчих актів, ОСОБА_5 як державний службовець несе відповідальність за невиконання урочистого зобов`язання посадових осіб митної служби України, порушення присяги державних службовців та встановлених обмежень і заборон, а також невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків.

Відповідно до присяги державного службовця та урочистого зобов`язання, ОСОБА_5 дав клятву суворо дотримуватися Конституції України та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов`язки.

Крім цього, у відповідності до ст. ст. 2, 25 Закону України «Про державну службу», ОСОБА_5 є державним службовцем та службовою особою, якій, відповідно до ст. 16 цього ж Закону, заборонено вчиняти дії, передбачені статтями 1, 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією», тобто сприяти, використовуючи своє службове становище, фізичним і юридичним особам у здійсненні ними підприємницької діяльності, з метою незаконного одержання за це матеріальних благ, послуг, пільг або переваг та надавати незаконні переваги фізичним або юридичним особам під час підготовки і прийняття нормативно-правових актів чи рішень.

Проте, ОСОБА_5 , будучи працівником правоохоронного органу та службовою особою, яка відповідно зі ст. 25 Закону України «Про державну службу» займає відповідальне становище, протиправно використав надані йому повноваження та вчинив умисний тяжкий злочин у сфері службової діяльності за наступних обставин.

Так, приблизно на початку лютого 2011 року ОСОБА_6 , що працює директором ТОВ «Агростром-Київ», яке займається наданням послуг митного оформлення вантажів суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності, прибув на митний пост «Лівобережний» Київської регіональної митниці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 для митного оформлення вантажу, а саме «ковдри», що надійшла на адресу ТОВ «Клеопатра Інтернешнл» із яким ТОВ «Агростром-Київ» укладено договір про надання послуг митного оформлення №1001/11 від 10.01.2011.

Цього ж дня, перебуваючи у адміністративній будівлі митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці Державної митної служби України (далі ДМСУ) ОСОБА_6 зайшов до службового кабінету ОСОБА_5 на той час - начальника відділу митного оформлення «Залізничний» Київської регіональної митниці ДМСУ.

У ході даної зустрічі ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 , що у нього виникли деякі проблеми під час митного оформлення вантажу, а саме «ковдри», що надійшла на адресу ТОВ «Клеопатра Інтернешнл» та у зв`язку із чим йому необхідна допомога.

З огляду на це, у начальника відділу митного оформлення «Залізничний» Київської регіональної митниці ДМСУ ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення шляхом одержання хабара від ОСОБА_6 за вирішення питання щодо митного оформлення вантажу, який надійшов через митний пост «Лівобережний» Київської регіональної митниці ДМСУ на адресу ТОВ «Клеопатра Інтернешнл».

Реалізуючи свій злочинний умисел, начальник відділу митного оформлення «Залізничний» Київської регіональної митниці ДМСУ ОСОБА_5 під час даної зустрічі із ОСОБА_6 , висунув останньому вимогу щодо передачі особисто йому хабара у розмірі 1500 доларів США за митне оформлення одного контейнеру вантажу, а саме «ковдри», яка надійшла на адресу ТОВ «Клеопатра Інтернешнл» та не створення у подальшому перешкод у митному оформленні.

Крім цього, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 сплачувати особисто йому грошові кошти у сумі 200 доларів США за безперешкодне митне оформлення фур інших підприємств, яким ОСОБА_6 надає послуги із митного оформлення товарів, а саме ТОВ «Європрофіль» та ТОВ «Зарія Фрукт».

Тобто, вказаними незаконними діями начальник відділу митного оформлення «Залізничний» Київської регіональної митниці ДМСУ ОСОБА_5 використовуючи своє службове становище, з погрозою вчинення відповідних дій, створив умови, за яких ОСОБА_6 вимушений був погодитися сплачувати йому хабарі, з метою запобігання настання для себе негативних наслідків, які б полягали у створенні перешкод у митному оформленні товарів, які надходять на адреси ТОВ «Клеопатра Інтернешнл», ТОВ «Європрофіль» та ТОВ «Зарія Фрукт».

У подальшому, а саме 14.03.2011 згідно вантажно-митної декларації №100130002/2011/055176 від 11.03.2011, через митний пост «Лівобережний» Київської регіональної митниці ДМСУ на адресу ТОВ «Зарія Фрукт» від LLC «EUROCAPITALINVEST» (Грузія, м. Батумі) одним вантажним автомобілем надійшов вантаж, а саме: джем апельсиновий, а також лимонний та лавровий листи, у зв`язку із чим, згідно попередніх домовленостей із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 прибув до митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці ДМСУ, з метою передачі останньому хабара за безперешкодне митне оформлення вищевказаного вантажу.

Цього ж дня, перебуваючи в кабінеті № 109 митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці ДМСУ, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Довбуша, 22 заступник начальника митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці ДМСУ ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне збагачення, одержав від директора ТОВ «Агростром-Київ» ОСОБА_6. хабар у вигляді грошових коштів в сумі 200 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 14.03.2011 становило 1 593, 86 гривень України, за митне оформлення у березні 2011 року, одного вантажного автомобіля із джемом апельсиновим, а також лимонним та лавровим листом які надійшли через митний пост «Лівобережний» Київської регіональної митниці ДМСУ на адресу ТОВ «Зарія Фрукт» та таким чином довів реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на одержання від ОСОБА_6 хабара до кінця.

Крім того, у лютому 2011 року, згідно з даними вантажно-митних декларацій, а саме:

-№100130002/2011/053016 від 02.02.2011;

-№100130002/2011/053016 від 02.02.2011;

-№100130002/2011/053134 від 05.02.2011;

-№100130002/2011/053307 від 08.02.2011;

-№100130002/2011/053379 від 09.02.2011;

-№100130002/2011/053425 від 10.02.2011;

-№100130002/2011/053733 від 15.02.2011;

-№100130002/2011/053818 від 17.02.2011;

-№100130002/2011/053819 від 17.02.2011;

-№100130002/2011/053887 від 18.02.2011;

-№100130002/2011/053888 від 18.02.2011;

-№100130002/2011/054028 від 21.02.2011;

-№100130002/2011/054151 від 22.02.2011;

-№100130002/2011/054153 від 22.02.2011;

-№100130002/2011/054420 від 26.02.2011;

-№100130002/2011/054421 від 26.02.2011;

-№100130002/2011/054528 від 28.02.2011, через митний пост «Лівобережний» Київської регіональної митниці ДМСУ, на адресу ТОВ «Пейпер Інвестмент» від Stora Enso Ovi» (Фінляндія) шістнадцятьма залізничними вагонами надійшов вантаж, а саме папір формату A-З та А-4, а також у цей же час, згідно вантажно-митних декларацій, а саме:

-№100130002/2011/053303 від 08.02.2011;

-№100130002/2011/053640 від 14.02.2011;

-№100130002/2011/053646 від 14.02.2011;

-№100130002/2011/054236 від 23.02.2011;

-№100130002/2011/054419 від 26.02.2011 через митний пост «Лівобережний» Київської регіональної митниці ДМСУ, на адресу ПП «ВВД-Центр» від Stora Enso Ovi» (Фінляндія) п`ятьма залізничними вагонами надійшов вантаж, саме папір формату A-З та А-4.

У зв`язку із чим у ОСОБА_5 , який на той час займав посаду начальника митного оформлення «Залізничний» Київської регіональної митниці ДМСУ виник злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення шляхом одержання хабара від уповноваженого по роботі з митницею ТОВ «Пейпер Інвестмент» та ПП «ВВД-Центр» ОСОБА_7 за вирішення питання щодо безперешкодного митного оформлення вантажу, а саме шістнадцяти залізничних вагонів із папером формату A-З та А-4, які надійшли через митний пост «Лівобережний» Київської регіональної митниці ДМСУ на адресу ТОВ «Пейпер Інвестмент» та п`яти залізничних вагонів із папером формату A-З та А-4 які надійшли через митний пост «Лівобережний» Київської регіональної митниці ДМСУ на адресу ПП «ВВД-Центр».

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , викликав до свого службового кабінету, що знаходився в приміщенні митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці, що за адресою: АДРЕСА_1 уповноваженого по роботі з митницею ТОВ «Пейпер Інвестмент» ОСОБА_7 .

Приблизно на початку березня 2011 року під час зустрічі із ОСОБА_7 , в приміщенні митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці ДМСУ ОСОБА_5 , який на той час вже займав посаду заступника начальника митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці, висунув останньому вимогу щодо передачі особисто йому хабара у розмірі 160 гривень України за митне оформлення кожного з двадцяти одного вагону паперу, який у лютому 2011 року надійшов через митний пост «Лівобережний» на адресу ТОВ «Пейпер Інвестмент» та ПП «ВВД-Центр».

При цьому, під час зазначеної зустрічі із ОСОБА_7 . ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з метою надання своїм діям вагомості та впевненості повідомив останньому, що якщо він відмовиться сплачувати йому грошові кошти, то у нього виникнуть певні проблеми із митним оформленням вантажу, який в подальшому буде надходити через митний пост «Лівобережний» Київської регіональної митниці на адресу ТОВ «Пейпер Інвестмент» та ПП «ВВД-Центр».

Тобто, вказаними незаконними діями заступник начальника митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці ОСОБА_5 використовуючи своє службове становище, з погрозою вчинення відповідних дій, створив умови, за яких уповноважений по роботі з митницею ТОВ «Пейпер Інвестмент» та ПП «ВВД-Центр» ОСОБА_7 вимушений був погодитися сплатити йому хабар, з метою запобігання настання для себе негативних наслідків, які б полягали у створенні перешкод із митним оформленням вантажів, які через митний пост «Лівобережний» Київської регіональної митниці ДМСУ будуть надходити на адресу ТОВ «Пейпер Інвестмент» та ПП «ВВД-Центр».

З огляду на це, ОСОБА_7 вимушений був погодитися на вказану незаконну вимогу заступника начальника митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці ОСОБА_5 .

В подальшому, а саме 08.04.2011 перебуваючи в кабінеті № 109 митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці ДМСУ, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. О. Довбуша, 22 заступник начальника митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці ДМСУ ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне збагачення, одержав від уповноваженого по роботі з митницею ТОВ «Пейпер Інвсетмент» та ПП «ВВД-Центр» ОСОБА_7 хабар у вигляді грошових коштів в сумі 3 400 гривень України, за митне оформлення у лютому 2011 року, шістнадцяти залізничних вагонів із папером формату А-З та А-4, які надійшли через митний пост «Лівобережний» Київської регіональної митниці ДМСУ на адресу ТОВ «Пейпер Інвестмент» та п`яти залізничних вагонів із папером формату A-З та А-4 які надійшли через митний пост «Лівобережний» Київської регіональної митниці ДМСУ на адресу ПП «ВВД-Центр» та таким чином довів реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на одержання від ОСОБА_7 хабара до кінця.

Одразу після одержання хабара ОСОБА_5 було затримано співробітниками Управління СБ України у м. Києві, де під час додаткового огляду місця події під робочим столом ОСОБА_5 було виявлено та вилучено паперовий конверт в якому знаходилось 3400 гривень України, які останній попередньо одержав від ОСОБА_7 в якості хабара.

Крім того, у березні 2011 року згідно вантажно-митних декларацій, а саме:

-№ 100130002/2011/054751 від 03.03.2011;

-№ 100130002/2011/054752 від 03.03.2011;

-№ 100130002/2011/054957 від 09.03.2011;

-№ 100130002/2011/055068 від 10.03.2011;

-№ 100130002/2011/055303 від 14.03.2011;

-№ 100130002/2011/055595 від 17.03.2011;

-№ 100130002/2011/055598 від 17.03.2011;

-№ 100130002/2011/055601 від 17.03.2011;

-№ 100130002/2011/055901 від 22.03.2011;

-№ 100130002/2011/055905 від 22.03.2011;

-№ 100130002/2011/055947 від 23.03.2011;

-№ 100130002/2011/055948 від 23.03.2011;

-№ 100130002/2011/056121 від 25.03.2011;

-№ 100130002/2011/056309 від 29.03.2011;

-№ 100130002/2011/056310 від 29.03.2011;

-№ 100130002/2011/056366 від 30.03.2011;

-№ 100130002/2011/056444 від 31.03.2011;

№ 100130002/2011/056445 від 31.03.2011 через митний пост «Лівобережний» Київської регіональної митниці ДМСУ на адресу ЗАТ «Світ електроніки» від ЗАО «Атлант» (Білорусія м. Мінськ) вісімнадцятьма вантажними автомобілями надійшов вантаж, а саме: холодильне обладнання торгівельної марки «Атлант».

У зв`язку із чим у заступника начальника митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці ДМСУ ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне збагачення шляхом одержання хабара від повноваженого по роботі з митницею ЗАТ «Світ електроніки» ОСОБА_4 за вирішення питання щодо безперешкодного митного оформлення вантажу, а саме вісімнадцяти вантажних автомобілів із холодильним обладнанням торгівельної марки «Атлант», які надійшли через митний пост «Лівобережний» Київської регіональної митниці ДМСУ на адресу ЗАТ «Світ електроніки».

Так, 05.04.2011 року, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті № 109, що в приміщенні митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 висунув вимогу до ОСОБА_4 про передачу йому, хабара у розмірі 100 гривень України за митне оформлення кожного із вісімнадцяти автомобілів із холодильним обладнанням торгівельної марки «Атлант», які у березні 2011 року надійшли через митний пост «Лівобережний» Київської регіональної митниці ДМСУ на адресу ЗАТ «Світ електроніки», написавши вказану суму грошей на аркуші паперу.

При цьому, під час зазначеної зустрічі, маючи на меті одержати від ОСОБА_4 хабара за митне оформлення у березні 2011 року вісімнадцяти вантажних автомобілів із холодильним обладнанням торгівельної марки «Атлант» та надаючи своїм діям вагомості та впевненості, ОСОБА_5 повідомив останньому, що з квітня 2011 року сума грошових коштів, яку необхідно буде сплачувати за кожний оформлений у митному відношенні залізничний вагон або автомобіль, що надійде через митний пост «Лівобережний» Київської регіональної митниці ДМСУ , на адресу ЗАТ «Світ електроніки» буде складати 50 доларів США, також написавши вказану суму на аркуші паперу.

Тобто, вказаними незаконними діями заступник начальника митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці ДМСУ ОСОБА_5 використовуючи своє службове становище, з погрозою вчинення відповідних дій, створив умови, за яких уповноважений по роботі з митницею ЗАТ «Світ електроніки» ОСОБА_4 вимушений був сплатити йому хабар, з метою запобігання настання для себе негативних наслідків, які б полягали у подальшому створенні ОСОБА_5 перешкод у розмитненні вантажів, які надійшли через митний пост «Лівобережний» Київської регіональної митниці ДМСУ на адресу ЗАТ «Світ електроніки».

З огляду на це, ОСОБА_4 вимушений був погодитися на вказану незаконну вимогу заступника начальника митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці ОСОБА_5 .

У подальшому, а саме 08.04.11 року приблизно о 12.30 год., перебуваючи в кабінеті № 109 митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці ДМСУ, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. О. Довбуша, 22 заступник начальника митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці ДМСУ ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне збагачення, одержав від уповноваженого по роботі з митницею ЗАТ «Світ електроніки» ОСОБА_4 хабар у вигляді грошових коштів в сумі 1800 гривень України, за митне оформлення у березні 2011 року, вісімнадцяти вантажних автомобілів із холодильним обладнанням торгівельної марки «Атлант», які надійшли через митний пост «Лівобережний» Київської регіональної митниці ДМСУ на адресу ЗАТ «Світ електроніки» та таким чином довів реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на одержання від ОСОБА_4 хабара до кінця.

Одразу після одержання хабара ОСОБА_5 було затримано співробітниками Управління СБ України у м. Києві, де під час огляду місця події на робочому столі ОСОБА_5 у дерев`яному лотку під документами було виявлено та вилучено паперовий конверт в якому знаходилось 1800 гривень України, які останній попередньо одержав від ОСОБА_4 в якості хабара.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.03.2012 року прокуратурі Дніпровського району м. Києва доручено провести дослідження відеозапису оперативно-технічних засобів негласного візуального та слухового контролю, що здійснювався, згідно постанови Голови Апеляційного суду м. Києва №01-47цт від 05.01.2011 року, у період з 05.01.2011 року по 08.04.2011 року, у службовому кабінеті ОСОБА_5 , а саме адміністративного приміщення ВМО «Залізничний» Київської регіональної митниці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого перевірити наявність епізоду в якому ОСОБА_5 проганяв зі свого службового кабінету співробітника ЗАТ «Світ електроніки» ОСОБА_4 за намагання залишити, або ж вручити йому конверт із невідомим вмістом.

12.06.2012 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва надійшов лист Служби безпеки України в якому зазначено, що провести дослідження відеозаписів оперативно-технічних заходів немає можливості, у зв`язку з тим, що всі отриманні в ході проведення ОТЗ матеріали були направлені до прокуратури Дніпровського району м. Києва для прийняття процесуального рішення.

25.07.2012 року прокуратурою Дніпровського району м. Києва надано відповідь на постанову Дніпровського районного суду м. Києва в якій зазначено, що провести дослідження відеозапису оперативно-технічних засобів негласного візуального та слухового контролю не представляється можливим у зв`язку з відсутністю вказаного відеозапису.

Листом Дніпровського районного суду м. Києва від 25.07.2012 року адресованого до прокуратури Дніпровського району м. Києва зазначено, що жоден із зазначених в обвинуваченні епізодів в повному обсязі у якості доказів по даній кримінальній справі до суду не було надано, тобто слідчим було виділено лише ті епізоди, які нібито на його особисту думку підтверджують винуватість підсудного у тих чи інших діях. Також вказано на те, що старшим слідчим прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_8 були грубо порушенні вимоги ст. 22 КПК України (в ред. 1960 року), а саме: не вжиття слідчим, прокурором всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, а також про необхідність забезпечення виконання постанови суду від 27.03.2012 в строк до 08.08.2012.

Аналогічний лист було направлено 31.10.2012 року із зазначенням необхідності забезпечення виконання постанови суду від 27.03.2012 року у строк до 15.11.2012 року.

12.11.2012 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва надійшов лист Служби безпеки України про те, що при проведенні оперативно-технічних заходів з негласного візуального та слухового контролю в службовому кабінеті ОСОБА_5 , проводився безперервний запис отриманих матеріалів ОТЗ. В той же час, в процесі обробки матеріалів оперативно-технічних заходів, матеріали, які були отримані під час проведення ОТЗ та які не становили оперативної цінності були знищенні в установленому порядку, а матеріали зазначених відеозаписів, які в процесі обробки були збережені, передано до прокуратури Дніпровського району м. Києва.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.11.2012 року кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції станом на 08.04.2011) направлено прокурору Дніпровського району м. Києва для організації проведення додаткового розслідування.

29.11.2012 року старшим слідчим прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_9 кримінальну справу №54-3399 щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції станом на 08.04.2011) - закрито у зв`язку із недоведеністю факту вчинення злочину, передбаченого вказаною статтею КК України та одночасно порушено кримінальну справу №54-3399 щодо посадових осіб митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці, за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції станом на 08.04.2011).

14.12.2012 року кримінальна справа №54-3399 для подальшого розслідування направлена до СВ Дніпровського РУГУМВС України в м. Києві та прийнята до провадження слідчим ОСОБА_10 .

Того ж дня досудове розслідування у вказаній кримінальній справі зупинено на підставі п. 3 ст. 206 КПК України (в ред. 1960 року).

17.11.2015 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції станом на 08.04.2011) на підставі п. 5 Перехідних положень чинного КПК України внесені до ЄРДР за №0017470.

22.02.2016 року заступником Генерального прокурора України ОСОБА_11 скасовано постанову старшого слідчого прокуратури Дніпровського району міста Києва ОСОБА_9 від 29.11.2012 про закриття кримінальної справи №54-3399 стосовно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції станом на 08.04.2011) та постанову про порушення кримінальної справи стосовно службових осіб митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці за ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції станом на 08.04.2011).

23.02.2016 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції станом на 08.04.2011) за фактом можливого отримання 08.04.2011 заступником начальника митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці Державної митної служби України ОСОБА_5 неправомірної вигоди, внесені до ЄРДР за №0000559.

26.04.2016 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000559 об`єднані із матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0017470 під загальним номером 0017470.

20.08.2019 року здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0017470 доручено Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Києві.

Допитаний як підозрюваний, після затримання в порядку ст. 115 КПК України (в ред. 1960 року), ОСОБА_5 у інкримінованому йому злочині винним себе не визнав, при цьому показав, що на посаду начальника митного оформлення (ВМО) «Залізничний» Київської регіональної митниці він призначений у грудні 2011 року. На вказаній посаді він перебував до лютого 2011 року.

У зв`язку з реорганізацією КРМ у березні 2011 року, його призначено на посаду заступника начальника митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці, де до його посадових обов`язків входило: контроль за проведенням митного оформлення товарів, які надходять в зону діяльності м/п «Лівобережний» КРМ, особовим складом, організація роботи особового складу м/п «Лівобережний» КРМ під час проведення митних оформлень товарів та контроль за додержанням законності під час митного оформлення товарів посадовими особами КРМ.

Так, 08.04.2011 року о 9 годині, він приїхав на власному автомобілі марки Фольксваген Гольф д/н НОМЕР_1 на роботу (м/п «Лівобережний» КРМ). Знаходячись в зоні діяльності м/п «Лівобережний» КРМ він попрямував в зону митного контролю м/п «Лівобережний» КРМ.

В зоні митного контролю він перебував з 9 години по 9 годину 20 хвилин, яку він відвідав з метою контролю перебування транспортних засобів - суб`єктів ЗЕД на оглядовій рампі.

З 9 години 20 хвилин по 10 годину останній перебував в особистому кабінеті, який розташований в адміністративній будівлі УДЦ «Ліски» на першому поверсі, лівого крила (вхід від озера). В кабінет він зайшов разом з другим заступником м/п «Лівобережний» КРМ - ОСОБА_12 .

До 10 години ОСОБА_12 майже постійно перебував разом із ним в його службовому кабінеті.

З 9 години 20 хвилин по 10 годину до його службового кабінету заходили:

-головний інспектор м/п «Лівобережний» КРМ ОСОБА_13 . ОСОБА_13 заходив з приводу порядку та плану роботи на день;

-ст. інспектор ОСОБА_14 - займається діловодством, підписувала документи на яких накладено контроль.

Приблизно з 10 години по 10 години 30 хвилин до його кабінету заходили:

-співробітниця ВКПТ КРМ - Світлана, яка надавала інформацію щодо кількості автомобілів, які перебувають в ЗМК м/п «Лівобережний» КРМ.

Приблизно з 10 години 30 хвилин по 11 годину до його кабінету заходили:

-співробітниця ДП «Хумана піпл ту піпл Україна» - підписувала запит до -номенклатури;

-співробітниця суб`єкта ЗЕД - підписувала запит у відділ контролю митної вартості класифікації товарів та номенклатури - здійснює митне оформлення лікарських засобів;

-головний інспектор м/п «Лівобережний» КРМ ОСОБА_13 ;

-ст. інспектор ОСОБА_14 .

Приблизно з 11 години по 11 годину 30 хвилин до його кабінету заходили співробітник УБОП на ім`я ОСОБА_15 , щодо проведення виїмки документів, на підставі яких здійснено митне оформлення вагонів метрополітену за ВМД, прибиральниця, ОСОБА_12 , представник ЗАТ «Світ електроніки», щодо подальшої роботи товариства під час митного оформлення товарів.

З 11 години 30 хвилин по 12 годину до кабінету заходили:

-начальник м/п «Лівобережний» КРМ ОСОБА_16 , щодо організації роботи особового складу;

-представник ТОВ «ВТФ «Екмі», щодо анулювання ВМД з причин накладення заборони вивезення вагонів за кордон;

-представник суб`єкта ЗЕД (дані суб`єкта не пам`ятає), щодо анулювання ВМД з причини внесених невірних даних до товаросупровідних документів;

З 12 години по 12 годину 30 хвилин до його кабінету заходили:

-ст. інспектор ОСОБА_14 ;

-головний інспектор м/п «Лівобережний» КРМ ОСОБА_13 ;

- посадова особа ТОВ «Пейпер Інвестмент», щодо кредитації в якості суб`єкта ЗЕД в КРМ нової комерційної структури;

- співробітники СБУ.

За вищевказаний період, до його кабінету могли заходити й інші особи про дані яких він не пам`ятає.

В період з 9 години 20 хвилин по 12 годину 30 хвилин він періодично виходив зі свого службового кабінету, але не більш ніж як на 5-10 хвилин. За його відсутності в кабінеті лишались ОСОБА_12 та прибиральниця.

Також останній повідомив, що до кабінету в його відсутність могли заходити інші особи, як з числа особового складу митного посту так і з посадових осіб фірм - суб`єктів ЗЕД.

На запитання слідчого як він може пояснити, знаходження грошових коштів на його робочому місці про виявлення яких зазначено в протоколі огляду місця події від 08.04.2011, ОСОБА_5 показав, що це він пояснити не може.

Допитаний як свідок у кримінальній справі №54-3399 ОСОБА_6 показав, що на посаді директора ТОВ «Агростром - Київ» він працює з 1995 року. В його посадові обов`язки входить загальне керівництво підприємством, укладання договорів з суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності щодо надання послуг митного оформлення вантажів які надходять на їх адреси. Підприємство ТОВ «Агростром - Київ» займається організацією перевезення вантажів та іншим.

Так, на початку лютого 2011 року у зв`язку з виниклою необхідністю, а саме виниклими проблемами під час митного оформлення вантажів «ковдри», що надійшли у чотирьох морських контейнерах на автомобілях на адресу ТОВ «Клеопатра Інтернешнл», йому довелося особисто познайомитись з заступником начальника митного поста «Лівобережний» ОСОБА_5 .

Під час їхньої бесіди ОСОБА_5 повідомив, що може спробувати вирішити питання щодо митного оформлення вказаних контейнерів, які надійшли на адресу ТОВ «Клеопатра Інтернешнл», натякнувши на необхідність передачі йому грошових коштів у сумі 1500 доларів США за контейнер, за їх митне оформлення, на території митного поста «Лівобережний», та не створення в подальшому штучних перешкод у митному оформленні, на що він був змушений погодитись.

Крім цього ОСОБА_5 запропонував йому сплачувати грошові кошти у сумі 200 доларів США за безперешкодне розмитнення фур інших підприємств, яким він надає послуги у розмитненні товарів, а саме: ТОВ «Європрофіль» та ТОВ «Зарія Фрукт», на що він також був змушений погодитись.

Так, приблизно в середині лютого він приїхав до ОСОБА_5 на митний пост «Лівобережний» щоб передати грошові кошти за розмитнення контейнерів. Зайшовши до його кабінету, вони переговорили. У подальшому, ОСОБА_5 йому було запропоновано почекати його на вулиці. Він вийшов з кабінету та чекав його на вулиці. Хвилин через 5-10 вийшов ОСОБА_5 запропонував йому на його автомобілі проїхатись за межі митниці. На, що він погодився. Вони поїхали по району ДВРЗ куди саме він не знає, у зв`язку з тим, що погано знає цю місцевість. Так, вони заїхали у кафе випити чаю. Там він передав ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 48 тисяч гривень за розмитнення вищевказаних контейнерів.

14.03.2011 до митного поста «Лівобережний» на адресу ТОВ «Зарія Фрукт» надійшла фура з джемами та лавровим листом. Враховуючи, те що ОСОБА_5 вже казав щоб він сплачував йому особисто по 200 доларів США за безперешкодне розмитнення фур інших підприємств, яким він надає послуги у розмитненні товарів, а саме: ТОВ «Європрофіль» та ТОВ «Зарія Фрукт» він приїхав до ОСОБА_5 . У його робочому кабінеті вони переговорили по вказаним підприємствам та ОСОБА_5 було запропоновано щоб вказані підприємства нарощували об`єми поставок. Тоді він відповів ОСОБА_5 , що це питання не входить до моєї компетенції, та про це йому потрібно розмовляти з директорами підприємств.

У подальшому він з кишені дістав грошові кошти у сумі 200 доларів США підложив їх під аркуш паперу формату А4 який лежав на столі ОСОБА_5 та передав їх йому. ОСОБА_5 взяв їх у руки. Після цього вони попрощалися і він вийшов.

На запитання слідчого які саме штучні перешкоди міг робити ОСОБА_5 під час розмитнення вантажів, у разі якщо він би відмовився від сплати йому грошових коштів за безперешкодне розмитнення вантажів, ОСОБА_6 відповів, будь які передбачені митним кодексом, а саме: направлення товару у відділ тарифу, направлення товару у відділ номенклатури, робити перерахування товару, тобто ці процедури можуть продовжуватися на протязі місяця, у зв`язку з цим фура стоїть на території митниці, за цей простій фури на території митниці потрібно платити 250 гривень на добу, також потрібно платити водію та вантажникам які розвантажують фуру.

Допитаний як свідок у кримінальному провадженні № 0017470 ОСОБА_6 показав, що події 2011 року, включно зустрічі з ОСОБА_5 він пам`ятає погано, адже наприкінці 2011 року переніс операцію після крововиливу в мозок, а також інфаркту. На запитання чи давав він грошові кошти ОСОБА_5 , повідомив, що кошти йому не давав.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 у кримінальній справі №54-3399 показав, що з 16.03.2011 року він працює на посаді особи, уповноваженої на роботу з митницею від ЗАТ «Світ електроніки». У зв`язку з виконанням робочих обов`язків він внесений в облікову картку суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності (ЗЕД) зазначеного підприємства, яке обліковується Київській регіональній митниці (КРМ) ДМС України.

В його посадові обов`язки входить підготовка документів митного оформлення та прийняття участі безпосередньо у митному оформленні вантажів, що надходять із-за кордону на адресу ЗАТ «Світ електроніки».

Крім того останній показав, що ЗАТ «Світ електроніки» спеціалізується на ввезенні та реалізації на території України електропобутової техніки іноземного виробництва. Дане підприємство обліковане в якості суб`єкта ЗЕД на Київській регіональній митниці на митному посту « Лівобережний » КРМ ( АДРЕСА_1 ).

Основними постачальниками зазначених товарів, які оформлюються на митному посту « Лівобережний » КРМ є підприємства-виробники Республіки Білорусь, Російської Федерації, тощо. Зазначені поставки здійснюються за «прямими» контрактами, автомобільним або залізничним транспортом.

Він здійснює митне оформлення вантажів, у зв`язку з тим, що штатними змінами на підприємстві ЗАТ «Світ електроніки», керівництвом фірми йому було доручено здійснення митного оформлення вищезазначених вантажів, що надходять на адресу їхньої компанії в зону діяльності митного посту « Лівобережний » КРМ.

Так, 01.04.11 року та 02.04.11 року на адресу ЗАТ «Світ електроніки» прибуло три автомобілі з вантажами електропобутової техніки (1 автомобіль з Республіки Білорусь, вантаж торгівельної марки «Атлант», 2 автомобілі з Російської Федерації з вантажем торгівельної марки «Індезіт»). Приблизно о 16 год. 30 хв. 04.04.2011 року він прибув на митний пост «Лівобережний» КРМ для здійснення митного оформлення вказаних трьох вантажів.

Того ж дня, під час його перебування в адміністративній будівлі митного посту « Лівобережний » КРМ, він зайшов до службового кабінету заступника начальника митного посту « Лівобережний » ОСОБА_5 , з метою знайомства з керівництвом зазначеного посту для подальшої роботи під час організації митного оформлення вантажів, що надходять на адресу їхньої комерційної структури. У ході даної бесіди з ОСОБА_5 , в його службовому кабінеті він пояснив останньому причину свого перебування на зазначеному митному посту, тим, що у зв`язку з організаційно-штатними змінами серед брокерів підприємства питанням митного оформлення вантажів, що надходять на адресу їхньої компанії з даного моменту буде займатись безпосередньо він, після чого передав ОСОБА_5 свою візитну картку.

У ході подальшої бесіди ОСОБА_5 поцікавився у нього, чи говорило йому керівництво компанії «що-небудь», на що він відповів, що чогось конкретного керівництво йому не повідомляло, а лише просило представитись у якості нового співробітника ЗАТ «Світ електроніки», який буде займатись питаннями митного оформлення вантажів. Далі, ОСОБА_5 відмітив, що: «У них тепер будуть «нові підходи» до митного оформлення і з цього приводу він переговорить із ним пізніше».

У зв`язку з тим, що 04.04.2011 року він не закінчив митне оформлення вищевказаних вантажів, він знову прибув на митний пост «Лівобережний» КРМ на наступний день, тобто 05.04.11 близько 10 год. 30 хв.

У ході бесіди з ОСОБА_5 , останній йому повідомив, що інформацію щодо «нових умов» митного оформлення вантажів він йому оголосить пізніше, оскільки він повинен розрахуватись за березень 2011 року, після чого повідомив, що очікує його візиту до нього 05.04.11 року близько 16 год. 00 хв.

У зв`язку з тим, що він не зрозумів скільки і за що саме повинен розрахуватись, ОСОБА_4 відвідав ОСОБА_5 у другій половині того ж дня 05.04.2011 близько 16 год. 00 хв.

У ході даної розмови ОСОБА_5 у завуальованій формі пояснив йому, що він, як представник фірми «Світ електроніки» повинен розрахуватись з ним за березень 2011 року із розрахунку по 100 гривень за кожний, оформлений у митному відношенні вагон або автомобіль, що надійшов на адресу ЗАТ «Світ електроніки» протягом березня місяця 2011 року. При цьому суму 100 гривень ОСОБА_5 не казав у голос, а написав на маленькому аркуші паперу. Щодо «нових підходів» митного оформлення, ОСОБА_5 , також у завуальованій формі повідомив, що з квітня 2011 року, сума грошових коштів, яку необхідно буде планувати йому за кожний, оформлений у митному відношенні залізничний загон або автомобіль, що надійде на адресу ЗАТ «Світ електроніки» буде складати 50 доларів США і у даному випадку сума у 50 доларів США ОСОБА_5 не була оголошена у голос, а написана на окремому маленькому аркуші паперу. Тобто, ОСОБА_5 вимагав від нього дачу хабара за виконання ним своїх прямих службових обов`язків, а саме, розмитнення товару ЗАТ «Світ електроніки», який законно надійшов на митну територію України. Наприкінці бесіди ОСОБА_5 повідомив наступне: «Що це, мабуть, буде трохи напряжно, але так буде ще краще розмитнюватись товар і не буде виникати жодних питань при подальшому митному оформленні».

На питання ОСОБА_4 , коли необхідно розрахуватись ОСОБА_5 відповів, що це необхідно зробити саме у п`ятницю 08.04.2011, тобто ОСОБА_5 вимагав від нього хабар за виконання ним своїх службових обов`язків. Тому, 07.04.2011 він офіційно звернувся з приводу цього до Служби безпеки України з проханням припинити протиправну діяльність вказаної посадової особи.

Приблизно об 11 год. 30 хв. 08.04.2011 року, згідно попередньої домовленості з ОСОБА_5 , він зайшов до кабінету останнього та привітався з ним. ОСОБА_15 запропонував йому присісти. Він повідомив йому, що приїхав з метою розрахунку за 18 оформлених у митному відношенні автомобілів, як і домовлялись раніше. При цьому він відкрив свій портфель та дістав конверт.

У подальшому ОСОБА_5 правою рукою показав йому на підставку для документів, куди він мав покласти привезені гроші. При цьому, ОСОБА_5 підняв документи, які там знаходились і він поклав туди конверт, де находились грошові кошти у сумі 1800 гривень.

Після чого, він повідомив ОСОБА_5 , що обговорив нові умови їхньої роботи зі своїм керівництвом. У ході розмови ОСОБА_5 відповів на телефонний дзвінок та вислухав когось. Після розмови останній сказав, щоб він забрав «це», при цьому вказуючи правою рукою на місце, де знаходився конверт з грошима, які він привіз та повідомив, щоб він зайшов пізніше. Тоді ОСОБА_4 забрав конверт та вийшов.

Приблизно через 15 хв. він знову зайшов до кабінету ОСОБА_5 та останній дозволив йому зайти. Тоді він поклав конверт з грошима на те місце, яке йому показав ОСОБА_5 правою рукою, тобто на цю саму підставку під документи, після чого ОСОБА_5 накрив її аркушем паперу. При цьому, він повідомив йому, що це за 18 автомобілів тоді ОСОБА_5 кивнув головою і він попрощався з ним, вийшов з будівлі митниці, сів у свій автомобіль та поїхав.

Допитаний як свідок ОСОБА_7 показав, що з вересня 2010 року він працює на посаді менеджера зовнішньоекономічної діяльності ТОВ «Пейпер Інвестмент». Вказане товариство займається продажем на території України паперу форматів А-0, A-3 та А-4.

В його посадові обов`язки входить підготовка документів та декларування товарів, які надходять на адресу ТОВ «Пейпер Інвестмент», у вантажно-митній декларації для подальшого їх подання до митного оформлення посадовими особами Київської регіональної митниці, для здійснення сплати всіх необхідних зборів та платежів Державі.

У лютому 2011 року, під час чергового митного оформлення товару, а саме паперу формату A-3, А-4 та крейдованого паперу у кількості 21 залізничний вагон, який надійшов на адресу ТОВ «Пейпер Інвестмент» із Фінляндії, заступник начальника ВМО «Залізничний» Київської регіональної митниці ОСОБА_17 , повідомив йому, що його викликає до себе начальник ВМО «Залізничний» Київської регіональної митниці ОСОБА_5 . На його запитання навіщо ОСОБА_5 його викликає, ОСОБА_17 відповів, що він нещодавно став начальником ВМО «Залізничний» та хоче із ним познайомитись.

Однак, він відчував, що ОСОБА_5 викликає його не просто з метою знайомства, а скоріше за все хоче щоб він сплачував йому грошові кошти, за митне оформлення товарів та у зв`язку із чим намагався уникнути зустрічі із ним.

В подальшому, ОСОБА_17 продовжував йому надзвонювати на мобільний і телефон та вимагати, щоб він якомога швидше прийшов до ОСОБА_5 .

Тоді, останній зрозумів, що більше уникати зустрічі із ОСОБА_5 не має сенсу, оскільки він просто може влаштувати йому неприємності під час розмитнення товарів, та на початку березня 2011 року він прийшов до робочого кабінету ОСОБА_5 .

У ході даної зустрічі ОСОБА_5 , в категоричні формі повідомив, що він як декларант ТОВ «Пейпер Інвестмент» повинен особисто йому надавати за митне оформлення товарів, кошти в розмірі 160 гривень за один вагон, а саме написав дану суму на аркуші паперу та показав йому. Також, останній почав погрожувати йому, що якщо він не буде платити то у нього виникнуть певні труднощі з митним оформленням товарів. З метою уникнення проблем щодо розмитнення товарів, він повідомив ОСОБА_5 , що згоден платити йому, після чого останній казав, щоб кошти він приносив особисто йому один раз у місяць. Зокрема наголосив, що він повинен сплати йому грошові кошти за лютий 2011 року, а саме за розмитнення 21 вагону паперу.

У зв`язку із тим, що у ТОВ «Пейпер Інвестмент» були проблеми з грошовими коштами, він ОСОБА_5 приніс кошти у розмірі 3400 гривень за лютий 2011 року тільки 08.04.2011. Вказані грошові кошти він поклав у білий паперовий конверт 4 купюрами номіналом по 200 гривень та 26 купюр номіналом по 100 гривень. Також, в конверт він вклав записку в якій було надруковано кількість вагонів, а саме 21 та місяць за який він розрахувався - лютий 2011 року.

08.04.2011 року під час зустрічі із ОСОБА_5 у його робочому кабінеті, він повідомив йому, що приніс грошові кошти, щоб розрахуватись із ним за лютий 2011 року, на що останній відповів, щоб він поклав даний конверт йому на стіл. Після чого, він поклав конверт із грошима ОСОБА_5 на стіл, вони попрощались та він вийшов із його кабінету. Куди саме ОСОБА_5 поклав даний конверт він не бачив.

На запитання слідчого чи розповідав він керівництву ТОВ «Пейпер Інвестмент» про вимагання ОСОБА_5 у нього грошових коштів, за виникнення проблем щодо розмитнення товарів, ОСОБА_7 відповів, що розповідав про це директору ОСОБА_18 . На що останній відповів, що вони не мають іншого виходу, окрім як платити грошові кошти за уникнення проблем щодо розмитнення товарів, однак якщо ОСОБА_5 , буде збільшувати суму то вони будуть змушені звернутись із письмовою заявою до правоохоронних органів про вимагання останнім хабара.

Допитана як свідок, ОСОБА_19 показала, що на посаді головного інспектора митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці вона працює починаючи з жовтня 2010 року, а взагалі в митних органах вона працює починаючи з 1996 року.

В її обов`язки на посаді головного інспектора входить: проведення митного оформлення предметів громадян, які переміщують через митний кордон України у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях; визначення митної вартості: перевірка класифікації товарів; перевірка дотримання об`єктів прав інтелектуальної власності, тощо.

Наприкінці 2010 року Кабінет міністрів України виніс постанову про скорочення держслужбовців на 30 відсотків та вона розуміла, що в першу чергу з посад будуть звільняти осіб літнього віку та тих, хто працює більше 10 років. Крім того, так воно в подальшому і відбувалось. З того часу вона почала побоюватись за своє подальше працевлаштування і можливість працювати оскільки самостійно виховує 11 річну доньку та не має чоловіка.

Приблизно в середині 2010 року по робочому питанню вона зайшла до свого, на той момент, керівника - начальника, або тимчасово виконуючого обов`язки начальника відділу митного оформлення « ОСОБА_20 » ОСОБА_5 . В ході розмови з ОСОБА_5 останній натякнув їй щодо можливості надання нею йому грошових коштів. З огляду на те, що вона хвилювалась щодо подальшого перебування в Державній митній службі, можливість її звільнення та перешкод з боку ОСОБА_5 в частині перешкоджання нормальної її роботи вона дала ОСОБА_5 зрозуміти, що погоджується надавати йому грошові кошти.

У подальшому, а саме в лютому 2011 року вона зайшла до службового кабінету ОСОБА_5 , який знаходиться в адміністративній будівлі УДЦТС «Ліски» та надала йому в конверті в середині якого знаходилось 2000 гривень. Вказаний конверт вона поклала ОСОБА_5 на його робочий стіл. ОСОБА_5 в цей час перебував в службовому кабінеті в своєму кріслі. На те, що вона занесла йому конверт та поклала йому на стіл ОСОБА_5 ніяк не відреагував. Після цього, вона вийшла з кабінету.

Крім того, в березні 2011 року вона повторно зайшла до ОСОБА_5 в службовий кабінет та знову поклала конверт з грошима на його робочий стіл. В конверті знаходились грошові кошти в сумі приблизно 2400-2600 гривень.

08.04.2011 року вона перебувала на своєму робочому місці. Приблизно о 13 год. 00 хв. до неї в кабінет зайшло 2-є чоловіків які представились працівниками Служби безпеки України та запропонували їй пройти разом з ними до адміністративного приміщення УДЦТС « Ліски ».

На запитання слідчого за що саме ОСОБА_5 натякав їй давати йому грошові кошти, ОСОБА_19 відповіла, що ОСОБА_5 натякав їй, що якщо вона хоче в подальшому працювати без проблем на займаній нею посаді то їй необхідно раз в місяць надавати йому грошові кошти.

Одночасно, ОСОБА_19 повідомила, що ОСОБА_5 взагалі нічого прямо словами не казав, а лише казав певні фрази з явним натяком не зрозуміти які було неможливо. Однак все-ж таки сказав їй, що «заносити» необхідно в кінці місяця.

Крім того, на запитання слідчого чи відбувались розмови між нею та ОСОБА_5 під час передавання йому грошових коштів, ОСОБА_19 відповіла, в момент передачі грошових коштів вони з ОСОБА_5 не розмовляли, кожний раз коли вона заносила йому грошові кошти вони ніяк це не коментували.

Вище вказані суми грошових коштів вона надавала ОСОБА_5 виходячи зі свого матеріального становища на момент передачі грошей.

Також, ОСОБА_19 показала, що надавала ОСОБА_5 грошові кошти, оскільки побоювалась звільнення.

З метою проведення допитів вище вказаних свідків під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0017470 були надіслані повістки за місцем їх проживання, однак особи не з`явилися. Окрім того з метою встановлення місцезнаходження останніх в порядку ст. 40 КПК України надавалися доручення оперативному підрозділу, однак позитивного результату отримано не було.

Проведеними слідчими діями не здобуто беззаперечних доказів, які свідчили б про вчинення кримінального правопорушення та особу яка його вчинила, які в своїй сукупності надали можливість на повідомлення про підозру конкретним особам у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Так, санкція ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції станом на 08.04.2011) передбачає покарання у вигляді штрафу в розмірі до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції станом на 08.04.2011)є злочином невеликої тяжкості.

Так, санкція ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції станом на 08.04.2011) передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України (в редакції станом на 08.04.2011)є тяжким злочином.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції станом на 08.04.2011)особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Так, відповідно матеріалів досудового розслідування, датою вчинення інкримінованого ОСОБА_5 , кримінального правопорушення є 08.04.2011, в той же день ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 115 КПК України (в ред. 1960 року). Таким чином вчинення кримінального правопорушення, яке є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні 0017470 було завершене не пізніше 08.04.2011, тобто з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло понад 12 років.

Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається судом: з підстави, передбаченої пунктом 31 частини першої цієї статті.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 284 КПК закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 31 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Разом із цим, відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України, доля речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до постанов про визнання речовим доказом грошових коштів від 30.06.2011 встановлено, що 08.04.2011 під час проведення слідчих дій в кабінеті № 109 митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці, за адресою: м. Київ, вул. О. Довбуша, 22, виявлено та вилучено:

1)1800 гривень, які були помічені та вручені ОСОБА_4 працівником ГУ СБ України у м. Києві та Київській області для передачі ОСОБА_5 ;

2)3400 гривень, які ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 .

Відповідно до постанови про передачу грошових коштів на відповідальне зберігання від 01.07.2011 встановлено, що 08.04.2011 під час проведення слідчих дій в службовому кабінеті ОСОБА_5 , який знаходиться в приміщенні митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці, за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:

1)1000 доларів США та 1900 гривень, які належать ОСОБА_5 .

На підставі п. 31 ч. 1 ст. 284, п. 11 ч. 2 ст. 284, абз. 3 ч. 4 ст. 284 КПК України прокурор просив закрити кримінальне провадження за № 0017470, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 368 КК України (станом на 08.04.2011), на підставі п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України; Повернути ГУ СБ України у м. Києві та Київській області грошові кошти в розмірі 1800 гривень, вилучені 08.04.2011 в кабінеті № 109 митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці, за адресою: м. Київ, вул. О. Довбуша, 22; Повернути ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 3400 гривень, вилучені 08.04.2011 в кабінеті № 109 митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці, за адресою: м. Київ, вул. О. Довбуша, 22; Повернути ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 1000 доларів США та 1900 гривень, вилучені 08.04.2011 в приміщенні митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці, за адресою: м. Київ, вул. О. Довбуша, 22; Інші речові докази зберігати при матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0017470.

У клопотанні прокурор зазначає, що 08 квітня 2011 року було порушено кримінальну справу №54-3399 щодо ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України (редакція 08.04.2011).

Прокурор з`явився у судове засідання 20 квітня 2024 року, повністю підтримав своє клопотання та просив його задовільнити.

Вислухавши клопотання та позицію прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадженні, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: (…) 31) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Кримінальне провадження закривається судом. 11) з підстави, передбаченої пунктом 31 частини першої цієї статті. Закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 31 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Верховним Судом сформовано наступну судову практику при розгляді проваджень у порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК: за змістом ст. 284 КПК України умовами для закриття кримінального провадження за вказаною підставою є наявність визначених законом умов для закриття кримінального провадження та відповідне клопотання прокурора (постанова від 10 червня 2022 року в справі № 345/1829/21); положення вказаного пункту мають застосовуватися з урахуванням строків давності визначених ч. 2 ст. 49 КК, а саме у 5 років щодо проступків та 15 років у відношенні злочинів (постанова від 09 березня 2023 року у справі № 676/5139/22); в провадженні, де потерпілий вказує на конкретну особу як на таку, що вчинила кримінальне правопорушення щодо нього, орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення - про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи, про достатність доказів для доведення винуватості особи в суді, про наявність/відсутність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи. В свою чергу суд, під час вирішення питання про закриття кримінального провадження, має враховувати чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК, постанова ВС від 05 червня 2023 року у справі № 638/16352/21); у клопотанні прокурора про закриття має бути викладено об`єктивну сторону кримінального правопорушення, за яким він пропонує закрити кримінальне провадження (постанови від 29 червня 2022 року у справі № 725/3569/21).

Без цих даних, на переконання ККС, суд позбавлений змоги з`ясувати основне питання в цій категорії справа - день вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, у постанові від 14 лютого 2023 року в справі № 289/85/22 зазначено, що як вбачається з ухвали районного суду, мотивуючи своє рішення про закриття кримінального провадження суд зазначив, що під час досудового розслідування були проведені відповідні слідчі (розшукові) дії, проте, особу, що вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 190 та ст. 356 КК України, встановлено не було, а тому жодній особі у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру. При цьому цей суд урахував те, що з дня вчинення зазначених кримінальних правопорушень минуло три роки, тобто на момент прийняття рішення сплинув законодавчо встановлений строк притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ст. 356 КК України, а особу, що вчинила дані кримінальні правопорушення не було встановлено та дійшов висновку про можливість закриття кримінального провадження.

Однак, ККС не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Так, у даному кримінальному провадженні слідчими 09 листопада 2016 року, 27 лютого 2019 року виносились постанови про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, які були скасовані постановою прокурора від 12 січня 2017 року та ухвалою слідчого судді відповідно, з підстав неповноти досудового розслідування та необхідністю здійснення всіх потрібних процесуальних дій.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважала, що, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ст. 356 КК України, суд першої інстанції допустив протиріччя своїх висновків щодо підстав закриття, застосувавши норму, передбачену п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, за якою суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності лише за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення Тобто, попереднє прийняття у кримінальному провадженні рішення у порядку п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, навіть у разі їх скасування, вказує на неможливість настання у справі надалі обставин визначених п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України; з матеріалів судового провадження за клопотанням прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України вбачається, що належного та повного проведення досудового розслідування у справі не було здійснено. Зокрема, у вказаному клопотанні прокурора взагалі не викладена об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про закриття кримінального провадження за яким ставиться питання, оскільки не зазначені фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, які встановлені органом досудового розслідування, та не викладені докази, що підтверджують подію кримінального проступку.

Крім цього, як у касаційній скарзі, так і в судах попередніх інстанцій наголошувалося про неодноразове скасування постанов слідчого про закриття кримінального провадження, невжиття належних заходів для встановлення всіх обставин та осіб причетних до позбавлення її права власності на квартиру та надання прокурором вказівок щодо проведення всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин справи. Однак, як вбачається з ухвали від 07 липня 2022 року, вирішуючи питання про закриття кримінального провадження за п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, відповідної оцінки щодо виконання/невиконання вказівок та вжиття/невжиття належних заходів для встановлення причетних до вчинення кримінального проступку осіб судом надано не було (постанова від 14 червня 2023 року в справі № 296/5797/21).

Таким чином, наведена практика ВС, на переконання суду, вказує, що наслідки передбачені п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК можуть мати місце в ситуації, коли узагалі не встановлено особу імовірно причетну до діяння, а не коли не отримано достатніх доказів для повідомлення певної особи про підозру. Тобто, йдеться про розуміння «особи, яка вчинила кримінальне правопорушення» не через призму набуття нею статусу підозрюваної особи, у порядку ст. 42 КПК, а з огляду на наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що особа, можливо, причетна до діяння/злочину (є його можливим суб`єктом, згідно ст. 18 КК).

До прикладу, подібний підхід у сприйнятті розуміння «засудженої особи» в Законі України «Про амністію у 2014 році» застосував Верховний Суд у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 668/4086/16-к вказуючи, що з огляду на системне тлумачення його норм, а також беручи до уваги зміст ч. 2 ст. 3акону «Про застосування амністії в Україні» має більш широке значення, а ніж визначення закріплене у ч. 2 ст.43 КПК та охоплює собою й особу обвинуваченого щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, який не набрав законної сили.

Більш того, за іншого підходу (наявності до прикладу свідчень очевидців про причетність, але при відсутності повідомлення про підозру та виникнення обставин визначених ст. 49 КК) умовне «автоматичне закриття» не враховуватиме положення ст. 2, 9, 25 КПК та практики ЄСПЛ, який вже розглядав справи, де надмірно формальне тлумачення національними судами процесуальних правил не дозволило притягнути осіб, щодо яких були докази винуватості, до кримінальної відповідальності, зокрема, у справах «Маслова та Налбандов проти росії», «R.B. v. Estonia» встановив порушення на цих підставах статей Конвенції.

Як вбачається з матеріалів справи та клопотання прокурора, 08 квітня 2011 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 115 КПК України (в редакції 1960), а 11 квітня 2011 року йому було пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 368 КК України (в редакції на 08.04.2021).

Крім того, що 25 травня 2011 року було порушено кримінальну справу №54-3429 щодо ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 368 КК України (редакція 08.04.2011).

30 червня 2011 року кримінальні справи №54-3399 та №54-3429 об`єднані в одне провадження, якому присвоєно єдиний номер №54-3399.

06 липня 2011 року ОСОБА_5 , який був заступником начальника митного посту «Лівобережний» Київської регіональної митниці Державної митної служби було пред`явлено остаточне обвинувачення у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 368 КК України (в редакції на 08.04.2021).

08 липня 2011 року кримінальна справа направлена до Дніпровського районного суду міста Києва в порядку ст. 232 КПК України.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 16.11.2012 року кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції станом на 08.04.2011) направлено прокурору Дніпровського району м. Києва для організації проведення додаткового розслідування.

29.11.2012 року старшим слідчим прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_9 кримінальну справу №54-3399 щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції станом на 08.04.2011) - закрито у зв`язку із недоведеністю факту вчинення злочину, передбаченого вказаною статтею КК України та одночасно порушено кримінальну справу №54-3399 щодо посадових осіб митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці, за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції станом на 08.04.2011).

14.12.2012 року кримінальна справа №54-3399 для подальшого розслідування направлена до СВ Дніпровського РУГУМВС України в м. Києві та прийнята до провадження слідчим ОСОБА_10 .

Того ж дня досудове розслідування у вказаній кримінальній справі зупинено на підставі п. 3 ст. 206 КПК України (в ред. 1960 року).

17.11.2015 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції станом на 08.04.2011) на підставі п. 5 Перехідних положень чинного КПК України внесені до ЄРДР за №0017470.

22.02.2016 року заступником Генерального прокурора України ОСОБА_11 скасовано постанову старшого слідчого прокуратури Дніпровського району міста Києва ОСОБА_9 від 29.11.2012 року про закриття кримінальної справи №54-3399 стосовно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції станом на 08.04.2011) та постанову про порушення кримінальної справи стосовно службових осіб митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці за ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції станом на 08.04.2011).

23.02.2016 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції станом на 08.04.2011) за фактом можливого отримання 08.04.2011 заступником начальника митного поста «Лівобережний» Київської регіональної митниці Державної митної служби України ОСОБА_5 неправомірної вигоди, внесені до ЄРДР за №0000559.

26.04.2016 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000559 об`єднані із матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0017470 під загальним номером 0017470.

20.08.2019 року здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0017470 доручено Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Києві.

Допитаний як підозрюваний, після затримання в порядку ст. 115 КПК України (в ред. 1960 року), ОСОБА_5 у інкримінованому йому злочині винним себе не визнав.

З метою проведення допитів усіх свідків під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0017470 були надіслані повістки за місцем їх проживання, однак особи не з`явилися. Окрім того з метою встановлення місцезнаходження останніх в порядку ст. 40 КПК України надавалися доручення оперативному підрозділу, однак позитивного результату отримано не було.

Проведеними слідчими діями не здобуто беззаперечних доказів, які свідчили б про вчинення кримінального правопорушення та особу яка його вчинила, які в своїй сукупності надали можливість на повідомлення про підозру конкретним особам у кримінальному провадженні.

Аналізуючи вищенаведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язкуприходить до висновку, що клопотання про закриття кримінального провадження у порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК не підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 9, 284, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити прокурору Київської міської прокуратури ОСОБА_3 у задовольнити його клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0017470 від 17 листопада 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 368 КК України, на підставі п. 31ч. 1 ст. 284 КПК України.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0017470 від 17 листопада 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 368 КК України - направити до Київської міської прокуратури.

Ухвала про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Дніпровський районний суд міста Києва.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1