Справа № 126/320/22
Провадження №11-кп/801/867/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника - адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 20.06.2024 про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

встановив:

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 20.06.2024 задоволено клопотання прокурора ОСОБА_6 та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 серпня 2024 року включно.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд послався на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може ухилятись від суду, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, незаконно впливати на експертів.

Також суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, один з яких є особливо тяжким.

Суд не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що є недостатніми для запобіганню ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків, і вважає за необхідне продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 ставиться питання про скасування ухвали суду та ухваленні нового рішення, яким змінити ОСОБА_8 запобіжний захід з утримання під вартою на більш м`який запобіжний захід - домашній арешт.

Вимоги мотивує тим, що у ОСОБА_8 перебуває під вартою майже три роки, за час перебування у Вінницькому СІЗО у нього погіршився стан здоров`я, йому був поставлений діагноз артеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІІ ст 2 стадія. На даний час потребує комплексу медичного обстеження у зв`язку з проведенням йому у 2020 році хірургічних операцій та продовження подальшого реабілітаційного лікування. Зазначає, що ОСОБА_8 позитивного характеризується за місцем проживання.

Захисник - адвокат ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового засідання; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга- задоволенню - не підлягає.

Як убачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, тобто, один з яких є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, перебуваючи на волі може переховуватись від суду, незаконно впливати на експертів, свідків, які ще не допитані судом, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Колегія суддів вважає, що продовження строку тримання під вартою виконано у відповідності до вимог ст.ст.184,199 КПК України та містить суть обвинувачення, обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:

- наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України;

- існують ризики, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_8 переховуватися від суду, впливати на свідків, експертів, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, тому зміна запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обставини, на які посилається сторона захисту, не є тими безумовними підставами, які слугують підставами для зміни запобіжного заходу, не спростовують ризиків, наведених прокурором у клопотанні, які вважав доведеними суд.

З висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки сукупність встановлених судом та перевірених під час апеляційного розгляду обставин вказує на доцільність продовження раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зможе запобігти існуючим ризикам.

За таких обставин, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 та запобігти ризикам, доведеним прокурором.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд апеляційної інстанції вважає, що, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Обставини, що підозрюваний позитивно характеризується, колегія суддів враховує, проте вважає цю обставину непереконливою і не визначальною, оскільки вона не свідчить про те, що для обвинуваченого буде стримуючим фактором та здатним вплинути на його процесуальну поведінку чи зменшити встановлені ризики.

Щодо доводів сторони захисту про те, що у ОСОБА_8 погіршився стан здоров`я, йому був поставлений діагноз артеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІІ ст 2 стадія, то зазначені обставини не можуть бути підставою для скасування ухвали суду та не спростовують існуючих ризиків, наведених прокурором.Окрім того, відповідно до інформації, наявної у медичній довідці, наданої лікарем ЗПСМ Вінницької міської медичної частини філії ДУ «Центр Охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України" у Вінницькій області, на даний час ОСОБА_8 амбулаторно отримує призначене лікування, госпіталізації та стаціонарного лікування не потребує. Відсутні підтверджуючі документи, що обвинувачений ОСОБА_8 не може утримуватись в місці попереднього ув`язнення за станом здоров`я.

Крім того, судом першої інстанції не завершено судовий розгляд кримінального провадження, а тому строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 вірно продовжено за наявності ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 20.06.2024 про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 серпня 2024 року включно, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4