ВИРОК

Іменем України

10.05.2024 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

провівши у відкритому судовому засіданні розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 13.04.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє вироком Залізничного районного суду мЛьвова від 14.07.2023 року за ч.1 ст.309 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 /сімнадцять тисяч/ гривень

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частинами 1 ст.309 КК України

за участю обвинуваченого Попільовського ,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 всупереч вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», згідно якого заборонено незаконний обіг психотропних речовин, не маючи на це спеціального дозволу, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу 13.04.2023 у невстановлений досудовим розслідуванням час перебуваючи по АДРЕСА_2 , помітив на землі згорток ізоляційної стрічки чорного кольору, в якому знаходився зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору та підняв його, чим незаконно придбав (знайшов шляхом привласнення знайденого), у якому згідно висновку експерта міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якого обмежено, 4 ММС (4- метилметкатинон), в кількості 0,6183 грама, після чого зберігав дану психотропну речовину у правій зовнішній кишені куртки чорного кольору.

В подальшому ОСОБА_4 , 13.04.2023 близько 13:40 год., перебуваючи по АДРЕСА_2 та зберігаючи при собі описану психотропну речовину був зупинений працівниками поліції Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області, а саме: о/у ВКП ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 спільно о/у ВКП ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 та помічником о/у ВКП ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції ОСОБА_7 , які здійснювали відпрацювання території м. Львова з метою недопущення вчинення тяжких чи особливо тяжких злочинів, та яким повідомив, що при собі зберігає психотропну речовину, після чого на місце події викликано слідчо-оперативну групу ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, яким ОСОБА_4 добровільно видав вище вказану психотропну речовину.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому за ч.1 ст.309 КК України визнав повністю та пояснення надав аналогічні, викладеним в обвинувальному акті. Щиро розкаявся у вчиненому, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється та наданими в судовому засіданні поясненнями.

З врахуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, оскільки ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із вимог статтей 50, 65 КК України щодо призначення покарання та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи , - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти росії» від 29.11.2007 р.).

Суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, характер інкримінованого кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винного.

Обставини, які пом`якшують обвинуваченому покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують обвинуваченому покарання, відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Відтак призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а також особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, раніше судимий вироком Залізничного районного суду мЛьвова від 14.07.2023 року за ч.1 ст.309 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 /сімнадцять тисяч/ гривень, є військовослужбовцем, за місцем проживання характеризується формально, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, відтак слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів - в межах санкції статті особливої частини КК України, за якою кваліфіковано його дії у виді штрафу.

Вирок Залізничного районного суду мЛьвова від 14.07.2023 року за ч.1 ст.309 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 /сімнадцять тисяч/ гривень відповідно до ч. 3 ст.72 КК України виконувати окремо.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України:

4 ММС (4- метилметкатинон), в кількості 0,6183 грама, що знаходяться спец. пакеті «Екстрена служба» №2887929 знищити.

Судові витрати у сумі 956, 00 грн., пов`язані із проведенням судової експертизи підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись статтями 100, 349, 368, 370, 373, 374 , ч.15 ст. 615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 /сімнадцять тисяч/ гривень.

Вирок Залізничного районного суду мЛьвова від 14.07.2023 року за ч.1 ст.309 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 /сімнадцять тисяч/ гривень відповідно до ч. 3 ст.72 КК України виконувати окремо.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати у сумі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість гривень) грн.

Речовий доказ: 4 ММС (4- метилметкатинон), в кількості 0,6183 грама, що знаходяться спец. пакеті «Екстрена служба» №2887929 знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з дотриманням вимог статтей 349, 392 КПК України.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1