Провадження №11-кп/801/223/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі :

головуючого:судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8 (в режиім відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниці апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2023, якою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про заміну йому покарання у виді довічного позбавлення волі покаранням на певний строк, -

встановив:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась адвокат ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про заміну йому покарання у виді довічного позбавлення волі покаранням на певний строк.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2023 відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про заміну йому покарання у виді довічного позбавлення волі покаранням на певний строк. Своє рішення суд мотивував тим, що у суду відсутні дані про виправлення засудженого, оскільки ОСОБА_8 за час відбування покарання характеризується посередньо, працює не постійно, на шлях виправлення не став. Також, не було подано до суду індивідуального плану в якому б було визначено заходи, здійснення яких, у період відбування більш м`якого покарання у виді позбавлення волі на певний строк, дасть змогу засудженому усунути фактори, що можуть негативно впливати на утримання від вчинення повторного кримінального правопорушення, та факти, що свідчать про перспективи виправлення та ре соціалізації його після звільнення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник засудженого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2023 та винести нову ухвалу, якою задовольнити вимоги клопотання захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши позицію засудженого ОСОБА_8 та захисника, які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги; міркування прокурора, який заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга -не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком Апеляційного суду Луганської області від 29.10.2008 за п. п. 6, 10 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Верховного суду України від 03.03.2009 зазначений вирок змінений в частині виключення кваліфікуючої ознаки дій засудженого, в решті вироку суду залишений без змін.

На даний час ОСОБА_9 утримується та відбуває покарання в межах територіальної юрисдикції Вінницького міського суду Вінницької області в Державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№1)».

Захисник ОСОБА_7 звернулась з клопотанням про заміну засудженому ОСОБА_8

покарання у виді довічного позбавлення волі покаранням на певний строк, посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пєтухов проти України №2».

Доводи апеляційної скарги захисника висновків суду не спростовують та не дають колегії суддів підстав ставити під сумнів обґрунтованість та законність прийнятого судом рішення.

Перевіряючи можливість застосування до ОСОБА_8 чинних на момент апеляційного розгляду положень ст.ст.81, 82 КК, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

На виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пєтухов проти України №2» Законом України №2690-IX від 18.10.2022 року, який набрав чинності 26.11.2022 року, було внесено зміни, в тому числі, до ст.ст.81, 82 КК, тобто вже після ухвалення оскаржуваної ухвали, а відтак суд першої інстанції не мав можливості враховувати його положення.

Згідно положень ч.ч.1, 5 ст.82 КК невідбута частина покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінена судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. Покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк.

Відтак, на момент апеляційного розгляду національним законодавством України передбачено право засуджених, що відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі, на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням та в подальшому на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Крім того, визначено чіткий механізм реалізації такого права.

Відповідно до матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_8 , останній за час відбування покарання зарекомендував себе посередньо, за період відбування покарання неодноразово порушував установлений порядок відбування покарання, за що на останнього були накладенні дисциплінарні стягнення. ОСОБА_8 не бере активну участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу та інших заходах соціально-виховного характеру. Не працевлаштований, заохочений не був.

Рішенням комісії установи від 14.03.2023 відмовлено ОСОБА_8 в заміні покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, як засудженому, що не став на шлях виправлення.

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 19.01.2023 року №294/5 затверджено Порядок та Методику визначення ступеня виправлення засудженого, форму індивідуального плану виправлення та ре соціалізації, відповідно до яких встановлено процедуру визначення ступеня виправлення засудженого, перелік та форму документів, які додаються до клопотання адміністрації установи виконання покарань щодо можливості представлення засудженого до заміни покарання у встановленому кримінальним процесуальним законодавством порядку.

Вказаний ступінь виправлення засудженого відображається у відповідному висновку. Крім того, засуджений до довічного позбавлення волі додатково до подання щодо можливості представлення його до заміни покарання у виді позбавлення волі на певний строк повинен подати індивідуальний план виправлення та ре соціалізації.

Даних, які отримані згідно вказаного вище Порядку та свідчать про те, що засуджений став на шлях виправлення (довів своє виправлення) і має бути представлений до заміни покарання на підставі ст.ст.81, 82 КК, надані матеріали провадження не містять та під час апеляційного перегляду стороною захисту надано не було.

Таким чином, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування судового рішення не допущено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2023, якою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про заміну йому покарання у виді довічного позбавлення волі покаранням на певний строк, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4