Справа № 489/3622/24
кримінальне провадження
№1-кп/489/802/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000012 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тернівка Новоград-Волинського району Житомирської області, громадянина України, із середньою освітою, пенсіонера, не працюючого, раніше судимого:

- 19.05.2023 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 286 КК України до штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадять, що становить 51000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.05.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн., за позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Вирок суду набрав законної сили 19.06.2023.

26.06.2023 засуджений ОСОБА_2 Інгульським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях поставлений на відповідний облік.

29.06.2023 ОСОБА_2 надав письмову підписку про ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю, а саме керувати транспортними засобами, а також попереджений про правові наслідки ухилення від відбування покарання, які передбачені ч.1 ст. 389 КК України.

Незважаючи на це, ОСОБА_2 , достовірно знаючи про обов`язки, встановлені вищезазначеним вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.05.2023, маючи протиправний умисел, направлений на ухилення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи реальну можливість та будучи зобов`язаним виконувати покладені на нього обов`язки, та попередженим про кримінальну відповідальність, продовжив керувати транспортними засобами, при цьому вчинивши адміністративне правопорушення, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності.

Так, 18.10.2023 о 10:27 годині працівниками батальйону №1 УПП в Миколаївській області за адресою: АДРЕСА_2 , зафіксовано факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом марки "Fiat Nuova Doblo" реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , без чинного страхового полісу власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії EAT № 7962908 від 18.10.2024, останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_2 не виконав покладені на нього обов`язки, порушив порядок та умови відбування покарання, ухилився від відбування додаткового покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами строком один рік, тобто до 19.06.2024.

Обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 389 КК України - ухилення засудженого від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатись певно діяльністю, а саме в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, вчинив кримінальний проступок в період не відбутого покарання, за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався, лікування не проходив, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінального проступку, особу обвинуваченого, обставини, при яких ним було скоєно кримінальне правопорушення, та приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

При цьому зважаючи на те, що обвинуваченій офіційно не працевлаштований та є особою пенсійного віку, покарання у вигляді виправних робіт або обмеження волі, виходячи з засад Загальної частини Кримінального кодексу України, призначити неможливо.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді пробаційного нагляду з покладанням відповідних обов`язків.

Крім того, на підставі ст. 71 КК України, суд вважає необхідним повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.05.2023.

Так, положеннями ч.3 ст. 71 КК України встановлено, що призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.

Основне покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно (ч.3 ст. 72 КК України).

Додаткові покарання різних видів у всіх випадках виконуються самостійно (ч.4 ст.72 КК України).

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк один рік.

На підставі п.п. 1, 2, 3 ч.2 ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_2 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.05.2023, та остаточно призначити покарання, з урахуванням вимог ст. 72 КК України, у вигляді пробаційного нагляду на строк один рік, з покладанням обов`язків передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.2 ст. 59-1 КК України, з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік та штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн., які слід виконувати самостійно.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя