СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2493/24
ун. № 759/7063/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000154, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2024 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

ВСТАНОВИВ:

09.04.2024 року до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000154, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2024 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000154 від 13.01.2024 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.01.2024 року, близько 19 год. 30 хв, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно заподіяв ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть останнього. Так, 12.01.2024 року, близько 17 год. 30 хв., ОСОБА_5 разом зі ОСОБА_8 , приїхали за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , з метою проведення спільного дозвілля та розпивання алкогольних напоїв. Цього ж дня, близько 19 год. 30 хв., точного часу органом досудового розслідування не встановлено, під час розпивання алкогольних напоїв, між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, в ході якого останній вирішив заподіяти тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_7 . Безпосередньо реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, перебуваючи в кімнаті вищевказаного будинку, почав бити ОСОБА_7 , при цьому схопив з поверхні столу металевий «черпак» та розуміючи, що голова є життєво-важливим органом, використовуючи вказаний предмет, наніс ним близько чотирьох ударів в область голови та обличчя ОСОБА_7 , який від зазначених ударів впав на підлогу. ОСОБА_5 , після побиття ОСОБА_7 , не надавши останньому будь-якої допомоги та не повідомивши нікого про дану подію, з місця вчинення злочину втік, а останній залишився в приміщенні будинку. Пізніше, у той же день ОСОБА_7 було госпіталізовано до КМКЛ № 17 з діагнозом: ПТ.ЗЧМТ, множинні забійні рани голови; забій головного мозку; перелом кісток носа; ЗТГК; забій грудної клітки; ЗТЖ; забій передньої черевної стінки; перелом правої ліктьової кістки. Не приходячи до свідомості ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень помер у лікарні.

Слідчий вказує, що докази, якими обґрунтовується підозра, є протокол огляду місця події від 12.01.2024 року, протокол обшуку від 13.01.2024 року, протоколи допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , протокол затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протокол слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий просить продовжити ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки додаткового часу потребують наступні процесуальні (слідчі) дії: отримати висновки судових молекулярно - генетичних експертиз; за результатами отриманих висновків експертиз і зібраних доказів визначитись з остаточною правовою кваліфікацією дій ОСОБА_5 , у випадку наявності підстав - підготувати та здійснити зміну підозри підозрюваному; провести інші слідчі та процесуальні дії, з метою виконання вимог ст.ст. 91 та 92 КПК України; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, які необхідні для закінчення досудового розслідування у даному кримінальному провадження; у разі визнання прокурорами, які здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, зібраних у ході його здійснення доказів достатніми для складання обвинувального акту, повідомити сторону захисту про завершення досудового розслідування та надання доступу до його матеріалів; надати стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування; ознайомитись із матеріалами (речами і документами), які сторона захисту має намір використати, як докази у суді; скласти та вручити стороні захисту обвинувальний акт та звернутись з ним до суду.Результати проведення вищевказаних слідчих та процесуальних дій, а також судових експертиз, мають суттєве значення для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, оскільки їх проведення дозволить виявити як обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , без визначення застави.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, або визначити розмір застави чи особисте зобов`язання, оскільки підозрюваний має проблеми зі здоров`ям і тримання під вартою тільки погуршує його стан, він співпрацює зі слідством добровільно надає покази.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, просив застосувати до нього домашній арешт, та вказав, що в нього є двоє дітей, він не буде ухилятись від слідства, він звертався до лікаря у СІЗО і у нього виявили ознаки біполярного розладу та бажає пролікуватись вдома, оскільки в СІЗО відчуває тривогу.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000154 від 13.01.2024 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

13.01.2024 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

13.01.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

15.01.2024 року слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 14.03.2024 року включно.

08.03.2024 року керівником Святошинської окружної прокуратури міста Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 13.04.2024 року.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 11.03.2024 року підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 13.04.2024 року.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 09.04.2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до п`яти місяців - 13.06.2024 року.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідальність за дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою покладається в першу чергу на національні судові органи (рішення у справі "Геращенко проти України" п. 100).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження підозрюваному строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам підозрюваного переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати встановленню істини у справ іншим чином.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри, на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання у судовому засіданні слідчим суддею заслухано доводи прокурора відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_5 міри запобіжного заходу тримання під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні процесуальних та слідчих (розшукових) дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Слідчий суддя враховує як покарання, яке може бути призначене у разі визнання підозрюваного ОСОБА_5 винним у вчинені інкримінованого йому злочину, тяжкість злочину, так і дані про особу підозрюваного. Зазначене свідчить про високу ймовірність існування ризиків того, що він може переховуватись від суду, побоюючись настання кримінальної відповідальності у випадку доведеності його винуватості.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лабіта проти Італії", тримання під вартою є виправданим у певному випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що, попри презумпцію невинуватості, переважає над повагою до особистої свободи; національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, який превалює над загальною нормою про повагу до свободи людини.

До того ж, органом досудового розслідування, в обґрунтування клопотання, наведені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказані доводи є обґрунтованими і вони, у сукупності з існуючими ризиками, виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є неможливим застосування до нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою - враховуються особа підозрюваного, стан його здоров`я, вік, особливості його життєдіяльності. Також слідчим суддею враховується відсутність як обставин, так і підстав вважати, що підозрюваний не може утримуватися в арештному домі/іншому місці утримання осіб під вартою.

Доводи захисника підозрюваного суд вважає непереконливими і необґрунтованими, оскільки стороною захисту не доведено належними та допустимими доказами зміни всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, зменшення або зникнення ризиків, які обумовлювали обрання запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 під час розгляду справи.

Враховуючи наведені обставини, доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, слідчий суддя приходить до висновку, що строк тримання під вартою ОСОБА_5 може бути продовжено в межах строку досудового розслідування до 07.06.2024 року включно.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 177, 178, 182, 183, 193, 196-199, 309, 372 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування до 07 червня 2024 року включно та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1