Справа № 761/4311/24
Провадження № 1-кс/761/3323/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю:

представника власника майна ОСОБА_2 ,

детектива ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ПрАТ «ЕПОС» про скасування арешу майна, накладеного ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 30.03.2022 року (справа №304/670/22, провадження №1-кс/304/97/2022) в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 05.02.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.15 ч.5 ст.191, ч.2 ст.209 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2024 до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ПрАТ «ЕПОС» про скасування арешу майна, накладеного ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 30.03.2022 року в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 05.02.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.15 ч.5 ст.191, ч.2 ст.209 КК України.

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_2 зазначає, що відділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 05.02.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.15 ч.5 ст.191, ч.2 ст.209 КК України.

30.03.2022 року Перечинським районним судом Закарпатської області (справа №304/6708/22) було накладено арешт на грошові кошти, що належать ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» () та розміщені на банківських рахунках, відкритих у АТ «Райффайзен Банк» (МФО 300335), а саме: № НОМЕР_1 (долар США), № НОМЕР_2 (євро), № НОМЕР_3 (українська гривня), № НОМЕР_4 (українська гривня) та заборонено службовим особам ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» () та АТ «Райффайзен Банк» (МФО 300335), іншим особам за довіреністю/дорученням проводити будь-які банківські операції, що призведуть до зменшення залишку грошових коштів на зазначених рахунках, крім обов`язкових платежів до бюджету та виплати заробітної плати.

07 березня 2023 року Господарський суд Миколаївської області у справі №915/393/22 ухвалив рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Епос» до ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» про стягнення заборгованості задовольнив у повному обсязі, а саме стягнув з ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» на користь ПАТ «Епос» за Договором поставки № НГЗ-Д-21-217/8310Р4195 від 16 липня 2021 року грошові кошти в загальній сумі 2 706 752,56 грн.

28 березня 2023 року Господарський суд Миколаївської області у справі №915/393/22 ухвалив додаткове рішення, яким стягнув з ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» на користь ПАТ «Епос» витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 17 500,00 грн.

Як зазначає адвокат ОСОБА_2 , для виконання вищевказаних рішень було направлено судові накази до приватного виконавця ОСОБА_5 . В подальшому приватним виконавцем ОСОБА_5 було відкрито виконавче провадження №72124748, сума стягнення якого разом з винагородою виконавця становить 19 819,00 грн., а також виконавче провадження №72125483, сума стягнення якого разом з винагородою виконавця становить 3 022 858,25 грн. АТ «Райффайзен Банк» повернуто без виконання документ на примусове списання коштів на підставі п.15 ПП НБУ №18, «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» у зв`язку з забороною проведення видаткових операцій по рахункам.

Зі змісту клопотання вбачається, що з ЄДРСР представнику АТ «Епос», адвокату ОСОБА_2 стало відомо про арешти, накладені на рахунки ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» в рамках кримінального провадження №0000014, що перешкоджає виконанню рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.03.2023 та додаткового рішення від 28.03.2023 у справі №304/670/22.

28 вересня 2023 року представниками ПАТ «Епос» було направлено до Перечинського районного суду Закарпатської області клопотання про скасування арешту в кримінальному провадженні №0000014.

25 жовтня 2023 року на електронну пошту АО «Інвікта» надійшла ухвала Перечинського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2023 року про повернення заявнику клопотання про скасування арешту в вищезгаданому кримінальному провадженні, оскільки орган досудового розслідування, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Шолуденка, 31.

Між тим, адвокат ОСОБА_2 вказує, що арешт коштів ТОВ «Миколаївського глиноземного заводу» перешкоджає виконанню судових рішень, що суперечить основним принципам правосуддя. Разом з тим, останній вважає, що на даному етапі досудового розслідування можливо скасувати арешт майна в частині виконання судових рішень.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 клопотання про скасування арешту майна підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Детектив ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання адвоката про скасування арешту майна. Крім того, зазначив, що слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Києва (справа №761/41813/23) вже було розглянуто аналогічне клопотання адвоката про скасування арешту майна, просив долучити копію ухвали. Разом з тим, повідомив, що майно, відносно якого адвокат просить скасувати арешт вже було передано в Агентство з розшуку та менеджменту активів.

Заслухавши думку представника власника майна, детектива, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Так, судом встановлено, що відділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 05.02.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.15 ч.5 ст.191, ч.2 ст.209 КК України.

30.03.2022 року Перечинським районним судом Закарпатської області (справа №304/6708/22) було накладено арешт на грошові кошти, що належать ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» () та розміщені на банківських рахунках, відкритих у АТ «Райффайзен Банк» (МФО 300335), а саме: № НОМЕР_1 (долар США), № НОМЕР_2 (євро), № НОМЕР_3 (українська гривня), № НОМЕР_4 (українська гривня) та заборонено службовим особам ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» () та АТ «Райффайзен Банк» (МФО 300335), іншим особам за довіреністю/дорученням проводити будь-які банківські операції, що призведуть до зменшення залишку грошових коштів на зазначених рахунках, крім обов`язкових платежів до бюджету та виплати заробітної плати.

Зі змісту вищезазначеної ухвали вбачається, що арешт на грошові кошти було накладено з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, унеможливити їх спотворення, приховування, перетворення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що за повідомленням детектива, грошові кошти що належали ТОВ "Миколаївський глиноземний завод" та відносно яких розглядається клопотання було передано до Агенства з розшуку та менедменту активів.

Окрім того, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 19.01.2024 року (справа №761/41813/23) було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 про скасування арешту вищевказаного майна з аналогічних підстав.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів, що відпали підстави для подальшого збереження зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ПрАТ «ЕПОС» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170, 173-174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ПрАТ «ЕПОС» про скасування арешу майна, накладеного ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області (справа №304/670/22, провадження №1-кс/304/97/2022) від 30.03.2022 року в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 05.02.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.15 ч.5 ст.191, ч.2 ст.209 КК України- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1