Справа № 692/74/24
Провадження № 1-кп/692/25/24
В И Р О К
24 квітня 2024 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Драбів кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця смт Драбів Золотоніського району Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна (налаштувальник персонального ПК), офіційно не працює, не одружений, інвалідом будь-якої групи не являється, учасником бойових дій, АТО (ООС), ліквідатором наслідків аварії на ЧАЄС, депутатом будь-якого рівня не являється, на утриманні неповнолітня дитина: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживаючий АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -
ОСОБА_4 відповідно до висновку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.08.2023 визнаний придатним до військової служби за станом здоров`я.
29.08.2023 року ОСОБА_4 , у зв`язку з оголошенням Указом Президента України №69-2022 від 24.02.2022 загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України, був взятий на військовий облік другим відділом ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану на території України», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому дії воєнного стану в Україні Указами Президента України неодноразово було продовжено, останній раз відповідно від 06.11.2023 №734/2023 строком на 90 діб.
24.02.2022 Президентом України видано Указ №69/2022 «Про загальну мобілізацію», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 №2105-ІХ.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист вітчизни, незалежності та територіальної цінності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону. Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Так, у зв`язку з призовом осіб на військову службу за загальною мобілізацією 20.10.2023 о 09 год. 29 хв. в ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , під особистий підпис ОСОБА_4 була вручена повістка про його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 , на 07:00 год. 23.10.2023 року для відправки у склад команди НОМЕР_2 Збройних Сил України, у зв`язку з призовом на військову службу під час загальної мобілізації.
23.10.2023 року о 07 год. ОСОБА_4 діючи умисно, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» від 25.03.1992 №2232-ХІІ, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69-2022, ігноруючи підставу бойової повістки не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для призову на військову службу за мобілізацією та подальшої відправки до складу команди НОМЕР_2 Збройних Сил України, чим умисно, протиправно, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.
В подальшому, у зв`язку з продовженням призову громадян на військову службу за загальною мобілізацією, 16.11.2023 о 15 год. 41 хв. в ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , повторно вручена повістка військовозобов`язаному ОСОБА_4 про необхідність його прибуття 21.11.2023 на 07:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки до складу команди № НОМЕР_3 ЦПП Збройних Сил України, у зв`язку з призовом на військову службу під час загальної мобілізації.
Діючи з єдиним умислом 21.11.2023 о 07 год. ОСОБА_4 з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» від 25.03.1992 №2232-ХІІ, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69-2022, ігноруючи підставу бойової повістки не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 для призову на військову службу за мобілізацією та подальшої відправки до складу команди № НОМЕР_3 ЦПП Збройних Сил України, чим умисно, протиправно, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю, пояснив, що він пройшов медичну комісію, хвороб, які б перешкоджали йому проходити військову службу не виявлено, йому двічі вручалися повістки для відправки до військової частини, але він не з?являвся у центр територіально комплектування по повістці. Причиною його неявки послугувало те, що його мати тяжко хворіла та померла в вересні 2023 року, батько, якому наразі 59 років тяжко пережив дану втрату, а тому потребує підтримки, психологічної та в побуті, про свій обов`язок захищати Вітчизну йому відомо, але виконувати його не бажає.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що його характеризують.
Суд дійшов до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Обставин, що пом`якшують покарання або обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.
Суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 бере до уваги надану органом пробації досудову доповідь щодо останнього, згідно якої виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень; у разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням, орган пробації з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень пропонує покласти на особу обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.
Разом з тим, суд враховує, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення передбачене ст. 336 КК України хоча і відноситься до нетяжких злочинів, проте необхідно враховувати, що відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Ухилення від захисту Вітчизни в період воєнного стану під час військової агресії ворога свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, оскільки створює загрозу для безпеки держави у сфері оборони, може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану є неприпустимим. В наявних умовах захист Вітчизни набуває особливого значення, тому наслідки ухилення від військової служби в цих умовах через покарання повинні досягати такої мети, яка зможе запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
На думку суду, підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відсутні, адже це не буде достатнім для його виправлення та не відповідатиме суспільному інтересу в державі, яка протистоїть злочинній військовій агресії російської федерації, що в разі такого застосування може стати негативним прикладом для інших осіб. Реальне покарання сприятиме досягненню цілей покарання, передбачених ст. 50 КК України, а саме: запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами. Враховуючи соціальну адаптованість особи, наявність неповнолітньої дитини, позитивну характеристику особи за місцем проживання, те, що особа не стоїть на обліку у лікаря нарколога і психіатра, молодий вік особи, визнання своєї вини, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ст. 336 КК України, які відбути реально. Процесуальні витрати відсутні. Долю речового доказу потрібно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Клопотань про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого не було. Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його затримання з метою фактичного виконання вироку суду.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: