Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3010/24
Номер провадження 1-кс/711/872/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2024 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

при секретарі судових засідань: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси, клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000091 від 08.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка, Кам`янського району, Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 ,, звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, яке подане в рамках кримінального провадження №0000091 від 08.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000091 від 08.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи свідоцтво на заняття адвокатською діяльністю № 21/3039 видане 07.07.2022 Радою адвокатів Закарпатської області, зупинене 28.09.2023 згідно п.1 ч.1 ст.31 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» на підставі заяви адвоката, будучи обізнаним про порядок призову та обізнаним щодо підстав звільнення від призову на військову службу у воєнний час громадян, маючи зв`язки, що надають можливість у сприянні та впливі на прийняття рішень особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, всупереч положень вищевказаного законодавства діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, використовуючи умови введеного в Україні воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в період часу з 05.03.2024 по 12.04.2024 року під час особистих зустрічей із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою виконання злочинного умислу, направленого на отримання для себе неправомірної вигоди в сумі 7000 доларів США за вплив на невстановлених на теперішній час членів медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) та лікарів територіальних закладів МОЗ, з метою визнання матері ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інвалідом ІІ групи, із видачою відповідної довідки МСЕК, після чого ОСОБА_7 матиме право перетнути державний кордон разом зі своєю матерію та виїхати за межі України, таким чином уникнувши мобілізації до Збройних сил України, на підставі ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» вчинив дії направленні на одержання неправомірної вигоди в сумі 7000 (сім тисяч) доларів США від ОСОБА_7 .

Установлено, що 05.03.2024 о 13 годині 00 хвилин, перебуваючи на вулиці за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 під час розмови з ОСОБА_5 , дізнався, що останній має можливість допомогти оформити групу інвалідності його матері з метою подальшого його виїзду за кордон та уникнення мобілізації до ЗСУ за грошову винагороду в сумі 7000 доларів США та висловив ОСОБА_7 вимогу про надання йому неправомірної вигоди матеріального характеру у вигляді грошових коштів, у сумі 7000 (сім тисяч) доларів США, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави - посадовими особами медико-соціальної експертної комісії (МСЕК), з метою оформлення матері ОСОБА_7 . ІІ групи інвалідності, після чого ОСОБА_7 матиме право перетнути державний кордон разом зі своєю матір`ю та виїхати за межі України, таким чином уникнувши мобілізації до Збройних сил України.

Розуміючи протиправність дій ОСОБА_5 , а також те, що останній пропонує йому оформити ІІ групу інвалідності його матері в невстановлений законом спосіб за грошову винагороду, ОСОБА_7 звернувся із заявою до правоохоронних органів.

Так під час чергової зустрічі, яка відбулась 02.04.2024, близько 15 години в м. Кам`янка Черкаського району Черкаської області ОСОБА_5 з метою конспірації своїх злочинних дій, на транспортному засобі TOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2020 року випуску, власником якого є його мати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та яким він постійно користується, наказав ОСОБА_7 сісти пасажиром у авто, та разом з ним проїхали на виїзд з міста Кам`янка. Зупинивши автомобіль, ОСОБА_5 почав обшукувати ОСОБА_7 на наявність прослуховуючих пристроїв та засобів відеозйомки, з метою недопущення розкриття його злочинних намірів та дій. Після чого, впевнившись у відсутності таких пристроїв та засобів, знову обговорив із ОСОБА_7 порядок його дій, а саме надання йому конкретних копій документів його матері та суми грошових коштів, а саме 6 000 доларів США, при цьому запевнивши його у позитивному результаті та можливості подальшого виїзду за кордон України, та надалі домовились про наступну зустріч і передачі суми грошей та копій необхідних документів.

У подальшому, 12.04.2024 в денний час ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди для себе, зустрівся із ОСОБА_7 в центрі міста Кам`янка Черкаського району Черкаської області, де наказав ОСОБА_7 сісти пасажиром в автомобіль TOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого він був, та вони поїхали в напрямку виїзду м. Кам`янка Черкаського району, де знову почав обшукувати ОСОБА_7 на наявність прослуховуючих пристроїв та засобів відеозйомки, з метою недопущення розкриття його злочинних намірів та дій. Після чого, впевнившись у відсутності таких пристроїв та засобів, знову обговорив із ОСОБА_7 суму неправомірної вигоди, а саме 6 000 доларів США та надання йому копій документів на ім`я його матері, а саме копії паспорта громадянина України та ідентифікаційного коду, після чого домовились про те, що із кола знайомих ОСОБА_5 приїде чоловік, який забере копії документів та вказану ОСОБА_5 суму грошових коштів.

Цього ж дня, близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_5 використовуючи власний мобільний телефон з номером НОМЕР_2 , зателефонував до знайомого ОСОБА_10 та попросив проїхати із ОСОБА_11 в с. Руська Поляна Черкаського району Черкаської області до чоловіка на ім`я ОСОБА_12 , у якого необхідно забрати грошові кошти та документи, на що останні погодились.

12.04.2024 близько 20 год. 45 хв. ОСОБА_10 перебуваючи біля магазину «Делікат», що по АДРЕСА_3 зустрівся із ОСОБА_7 . В ході розмови по мобільному телефону ОСОБА_7 уточнив у ОСОБА_5 опис чоловіка, який до нього підійшов, після чого ОСОБА_7 запитав у ОСОБА_10 його ім`я та прізвище, які останній назвав, а ОСОБА_7 продублював по телефону ОСОБА_5 , на що останній відповів, що це він і необхідно йому передати грошові кошти та документи. ОСОБА_7 відразу передав копії документів та раніше обумовлену суму грошових коштів ОСОБА_10 , а той в свою чергу повідомив, що необхідно пройти за магазин в неосвітлену його частину, де ОСОБА_10 зі свого рюкзака дістав лампу з ультрафіолетовим світлом для перевірки грошових купюр, з метою уникнення їх фальшивості та підробки.

ОСОБА_10 виконуючи вказівку ОСОБА_5 , щодо перевірки грошових купюр на справжність, вказаною лампою почав світити кошти, які він отримав від ОСОБА_7 , після чого відразу о 20 год. 46 хв. підійшли працівники поліції, представились та почали проводитись огляд місця події, в зв`язку з отриманням ОСОБА_10 грошових коштів на виконання наказу ОСОБА_5 .

Цього ж дня, в період часу з 21 год. 24 хв. по 22 год. 29 хв. за участю ОСОБА_10 та двох понятих проведено огляд місця події, а саме прилеглої території біля магазину «Делікат», що по АДРЕСА_3 , в ході якого ОСОБА_10 видав грошові кошти, які він отримав від ОСОБА_7 на виконання вказівки ОСОБА_5 в сумі 6000 ( шість тисяч ) доларів США. При обробці спеціальною хімічною речовиною, на грошових коштах в загальній сумі 6 000 доларів США, номіналом по 100 доларів США кожна за № HE32037890B - 1 шт., AF29643840B - 1 шт., HL162523018-1шт., FL72677281C-1 шт., KH12291979A-1 шт., та 55 купюр за № KB 14859854M висвітився напис малинового кольору «ВИЇЗД», які були предметом неправомірної вигоди ОСОБА_5 за вчинення зазначеного впливу на прийняття вище описаного рішення членами медико-соціальної експертної комісії (МСЕК).

12.4.2024о 21 год. 07 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

13.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, а саме: в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням.

Встановлено, що до скоєння кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кам`янка Кам`янського району Черкаської області, українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст.369-2 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення підтверджується доказами, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 12.03.2024, 08.04.2024, 13.04.2024; протоколом огляду, помітки та вручення грошових коштів від 12.04.2024; протоколом огляду місця події від 12.04.2024; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; протоколом обшуку транспортного засобу «TOYOTA RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 від 13.04.2024 та іншими доказами.

Санкцією ч.3 ст.369-2 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в п.п.1, 3, 4 ст.177 КПК України.

Так, відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Ионкало проти України» суд вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, тобто тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна, а тому враховуючи тяжкість покарання, існує обґрунтований ризик, що він з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування, що вказує на ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

До того ж, на цей час, в ході досудового розслідування не встановлено та не допитано всіх свідків події, у зв`язку з чим ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, матиме змогу контактувати з ними та незаконно впливати на них. Зокрема на понятих у кримінальному провадженні та родичів підозрюваного. Також ОСОБА_5 зможе незаконно впливати на свідка ОСОБА_7 , який був залучений до проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно нього, схиляючи до дачі завідомо неправдивих показань та вживати заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що вказує на наявність ризику, передбаченого п.3 ч, 1 ст.177 КПК України.

Окрім цього, враховуючи те, що на цей час не встановлено вичерпного кола осіб, причетних до кримінальних правопорушень, у яких ОСОБА_5 повідомлено про підозру, перебуваючи на волі він матиме можливість спілкуватись з такими особами, чим буде перешкоджати встановленню всіх обставин злочину та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Виходячи з усього вище перерахованого, орган досудового розслідування приходить до висновку, що жоден із м`якіших запобіжних заходів не здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду шляхом незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, виникла необхідність у обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підстави для застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою відсутні, тому що встановлено обставини, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного, підтверджують наявність зазначених ризиків, а більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити виконання ОСОБА_5 його кримінально-процесуальних обов`язків та запобігти вищевикладеним обґрунтованим ризикам.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000091 від 08.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України. 12.04.2024 за підозрою було затримано ОСОБА_5 . Він вимагав 6 000 доларів США від заявника. Були проведені обшуки за місцем проживання та в автомобілі, яким користується ОСОБА_5 . Підстави застосування запобіжного заходу є обґрунтованими, ризики, які перераховані в клопотанні існують та підтверджені, це: ризик переховування з метою уникнення відповідальності, можливість впливати на свідків, перешкоджання кримінальному провадженні іншим чином, що може вплинути на результати кримінального провадження. Додав, що кримінальне провадження набуло суспільного резонансу, тому просить застосувати виключний запобіжний захід.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання в повному обсязі. Додала, що підозрюваний був оглянутий лікарями, йому надана була медична допомога, коли знялося напруження в нього стабілізувався тиск. Підтвердження неможливості відбувати тримання під вартою не надано.

Підозрюваний ОСОБА_5 вважає, що клопотання необґрунтоване, в клопотанні не прописано з ким із посадовців він спілкувався чи міг спілкуватися задля можливості вподальшому уникнути мобілізації заявником. Є ряд розбіжностей в показаннях свідків, різні суми. Додав, що обшук транспортного засобу вважає незаконним, так як в мотивувальній частині зазначено інше провадження. Вказав, що його мати є інвалідом 2 групи, є дідусь, що з ними проживає і він здійснює нагляд за ним, у нього тяжка хвороба, що впливає на його поведінку і пам`ять. Також повідомив, що він офіційно працює, його родичі також працюють, дядько підприємець, допомагає їм. Просить врахувати стан здоров`я, повідомлену інформацію і застосувати домашній арешт чи заставу.

Адвокат ОСОБА_6 вважає підозру необґрунтованою, відсутні докази підтвердження ризиків. ОСОБА_5 має незадовільний стан здоров`я, його навіть забирала швидка. Відсутні докази п.4 ст.177 КПК України, що може впливати на кримінальне провадження іншим чином. Просить суд застосувати нічний домашній арешт.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

У судовому засіданні встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

12.04.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

13.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 12.03.2024, 08.04.2024, 13.04.2024; протоколом огляду, помітки та вручення грошових коштів від 12.04.2024; протоколом огляду місця події від 12.04.2024; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; протоколом обшуку транспортного засобу «TOYOTA RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 від 13.04.2024 та іншими доказами.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви №12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження. Тому посилання сторони захисту на неналежну кваліфікацію на перший місяць розслідування кримінального провадження, з даних підстав, слідчий суддя визнає неспроможним.

З положень п.1 ч.1 ст.178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п.48 рішення "Чеботарь проти Молдови" №35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При встановленні наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому в провину злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 03 до 08 років з конфіскацією майна.

При цьому, слід врахувати, що кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 має високий ступінь суспільної небезпеки, оскільки є корупційним кримінальним правопорушенням у відповідності до примітки ст.45 КК України, зумовлене тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу. У разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється останній, санкція частини 3 статті 369-2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 03 до 08 років із конфіскацією майна, це може стати підставою та мотивом для його переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, на даний час, в ході досудового розслідування не встановлено та не допитано всіх свідків події, у зв`язку з чим ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, матиме змогу контактувати з ними та незаконно впливати на них. Зокрема на понятих у кримінальному провадженні та родичів підозрюваного. Також, ОСОБА_5 зможе незаконно впливати на свідка ОСОБА_7 , який був залучений до проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно нього, схиляючи до дачі завідомо неправдивих показань та вживати заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ,оскільки останній зацікавлений у зміні ними своїх показань, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.3 ч, 1 ст.177 КПК України. У зв`язку з цим для ухилення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 може впливати на свідків шляхом умовлянь, залякувань, погроз, примусу, з метою зміни останніми їх показань на його користь. Таким чином він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому тяжкого злочину.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст.23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч.4 ст.95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Щодо посилання органу досудового розслідування на наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, в судовому засіданні наявність даного ризику не була належно доведена, доказів щодо можливості впливати на кримінальне провадження іншим чином слідчому судді не надано, наявність даного ризику не відповідає встановленим обставинам на даній стадії досудового розслідування та нічим не підтверджена.

Слідчий суддя також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність зазначених стороною захисту обставин, не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення взагалі.

Також належно оцінено при застосуванні виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і значення для суспільства кримінальне правопорушення, у якому підозрюється останній, адже для держави суттєве значення має патріотична свідомість та бажання стати на захист із повномасштабним вторгненням російської федерації від 24.02.2022. Тому, на даний час застосування такого запобіжного заходу є вкрай виправданим у світлі нинішніх подій. Таким чином, взяття особи під варту може також бути виправдано, якщо наявні підстави вважати, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, якщо вони реально переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, та враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, вік, стан здоров`я, сімейний стан.

В той же час, слід врахувати, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Слідчий суддя приходить до висновку, з урахуванням наявності ризиків передбачених статтею 177 КПК України, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків. Крім того, слідчий суддя вважає, що є неможливим застосування до підозрюваної таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Так, враховуючи особливості події кримінального правопорушення (місце, мету, спосіб, засоби вчинення, участь у його вчиненні, тощо), вбачається, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваному, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначеним ризикам, а особливо спілкування підозрюваного зі свідками у даному кримінальному провадженні, а також можливості вчинення інших протиправних діянь.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Під час розгляду клопотання враховано доводи сторони захисту щодо стану здоров`я підозрюваного, однак, на момент розгляду клопотання стороною захисту не надано доказів неможливості застосування тримання під вартою за станом здоров`я та серйозного його погіршення.

Водночас, згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Стороною захисту слушно зауважено, що внести заставу може будь-яка особа, а також повідомлено, що у підозрюваного наявні особисті заощадження із продажу земельного паю, а також просив врахувати що він працює, що не перевірялося органом досудового розслідування.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст.183 цього Кодексу підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст.177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину.

При обрахунку розміру застави слідчий суддя враховує частину 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII якою встановлено, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року. Таким чином, при визначенні розміру прожиткового мінімуму, як розрахункової величини для визначення застави, слід застосовувати розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб встановлений Законом "Про бюджет на 2024 рік" на 1 січня поточного року, тобто - 3028 грн.

За таких обставин, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, а саме те що підозрюваний, з його слів працює, не є інвалідом, не одружений, раніше несудимий та встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 визначити заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 грн. 00 коп., яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст.194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. На переконання слідчого судді, задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, застава у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків, передбачених п.п.1-4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

Визначаючи строк тривалості застосування попереднього ув`язнення, відповідно до положень ч.1, 2 ст.197 КПК України, на період часу у 60 днів, слідчий суддя враховує, що підозрюваного ОСОБА_5 було затримано 12.04.2024, про що свідчить відповідний протокол затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину. Таким чином, слід визначити строк застосування запобіжного заходу до 10.06.2024 включно.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000091 від 08.03.2024 - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 10.06.2024, включно.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання - 12 квітня 2024 року.

Визначити заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн. 00 коп., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі на рахунок: рахунок отримувача - НОМЕР_3 ; Код банку отримувача (МФО) - 820172; банк отримувача - ДКСУ, м. Київ; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 26261092, та надати документ, що підтверджує внесення застави слідчому, прокурору або суду у провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000091 від 08.03.2024.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді,

- не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд за межі України;

- утримуватися від спілкування у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) зі свідком ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , ОСОБА_10 .

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрюваного на строк 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави, в межах строку досудового розслідування. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Строк дії ухвали визначити до 10 червня 2024 року включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваній, її захиснику, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ та/або ІТТ №1 м.Черкаси.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено та проголошено 17.04.2024.