Справа № 344/9304/24
Провадження № 1-кс/344/3926/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Л.Чемеринського, слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), його захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000706 від 15.12.2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулась до суду з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого посилається на те, що Відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ

НП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000706 стосовно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

Розслідуванням встановлено, що 23.01.2024 о 10.05 год. з метою вчинення злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин із Республіки Молдова на територію України на автомобілі «ToyotaAvensis, номерний знак НОМЕР_1 , прибув громадянин Республіки ОСОБА_8 ОСОБА_9 ( ОСОБА_5 ).

Упродовж дня 23.11.2024 ОСОБА_9 ( ОСОБА_5 ), у порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863-XIV від 08.07.1999, за невстановлених обставин незаконно придбав 2 згортки з кристалічною речовиною, вагою 1027 грама та 1038 грама, відповідно, з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено 4-ММС

(4-метилметкатиноном), незаконно зберігав її в автомобілі «ToyotaAvensis», номерний знак НОМЕР_1 , та перевозив територією України з метою збуту.

Цього ж дня, 23.01.2024 близько 17.00 год. ОСОБА_9 ( ОСОБА_5 ) на автошляху Н-10 СтрийМамалига (об`їзна дорога м. Коломия), за невстановлених обставин незаконно придбав згорток із психотропною речовиною, обіг якої заборонено амфетаміном, у кількості 85,269 грама, зберігав її та автомобілем «ToyotaAvensis», номерний знак НОМЕР_1 , перевіз із Коломийського району Івано-Франківської області до пункту пропуску «Мамалига-Крива», розташованому на автошляху Н10 поблизу АДРЕСА_1 , де був викритий працівниками правоохоронного органу.

Також, 23.01.2024 ОСОБА_9 ( ОСОБА_5 ), з метою контрабанди, незаконно придбані 2 згортки з кристалічною речовиною, вагою 1027 грама та 1038 грама з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено 4-ММС (4-метилметкатиноном), та згорток із психотропною речовиною, обіг якої заборонено амфетаміном, у кількості 85,269 грама, приховав у паливний бак автомобіля «ToyotaAvensis», номерний знак НОМЕР_1 , вказаним транспортним засобом перевіз їх із Коломийського району

Івано-Франківської області до пункту пропуску «Мамалига-Крива» на кордоні з Республікою ОСОБА_8 , розташованому на автошляху Н10 поблизу АДРЕСА_1 , в`їхав на територію пункту пропуску та отримав контрольний талон для проходження «по червоному коридору» серії НОМЕР_2 , однак злочин не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його злочинну діяльність було викрито працівниками правоохоронного органу України.

У період часу з 23.12 год. 23.01.2024 до 02.32 год. 24.01.2024 в зоні митного контролю пункту пропуску «Мамалига-Крива» на кордоні з Республікою ОСОБА_8 , розташованому на автошляху Н10 поблизу АДРЕСА_1 , проведено обшук автомобіля «ToyotaAvensis», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_9 ( ОСОБА_5 ), в ході якого у паливному баку зазначеного транспортного засобу виявлено і вилучено приховані 2 згортки з кристалічною речовиною, вагою 1027 грама та 1038 грама, з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено 4-ММС

(4-метилметкатиноном), та згорток із психотропною речовиною, обіг якої заборонено амфетаміном, у кількості 85,269 грама.

24 січня 2024 року громадянина Республіки ОСОБА_10 ( ОСОБА_5 ) затримано у відповідності до ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

ОСОБА_9 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіки Молдова, який до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин Республіки ОСОБА_8 , зі слів раніше не судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжкими.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, зокрема: відомостями, які містяться у протоколах обшуку, затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, висновках судово-хімічних експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження.

26 січня 2024 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду до ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) застосовано запобіжний захід тримання під вартою, визначено заставу 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908400,00 грн. та в разі внесення застави покладено передбачені ст. 194 КПК України обов`язки на строк до 23.03.2024.

28 лютого 2024 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного задоволено апеляційну скаргу прокурора, ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 26.01.2024 скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою застосовано до ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу, строком на 60 днів, до 23.03.2024 включно.

21 березня 2024 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000706 від 15.12.2023 до шести місяців, до 24.07.2024 включно.

Цього ж дня, 21.03.2024 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду підозрюваному ОСОБА_11 ( ОСОБА_5 ) строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначеннязастави як альтернативного запобіжного заходу,продовженодо 19.05.2024 включно.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1

ст. 177 КПК України: - переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_9 ( ОСОБА_5 ) бажає уникнути можливого застосування до нього покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років;

- незаконно впливати на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні з метою спотворення доказів стосовно фактичних обставин та здобуття можливості уникнути покарання; - вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки він має стосунки з кримінальним середовищем, на території України не працевлаштований та не має постійного джерела доходу. Вказані ризики не зникли і на даний час.

Обрання ОСОБА_11 ( ОСОБА_5 ) запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є недостатнім для запобігання наявним ризикам.

Неможливе застосування до підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки ОСОБА_9 ( ОСОБА_5 ), усвідомлюючи застосування до нього покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Таким чином, наявні підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_11 ( ОСОБА_5 ) та відсутні підстави для обрання йому більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник просили прододовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю визначення розміру застави.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 6 статті 199 КПК України визначено, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

24 січня 2024 року громадянина Республіки ОСОБА_10 ( ОСОБА_5 ) затримано у відповідності до ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

26 січня 2024 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду до ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) застосовано запобіжний захід тримання під вартою, визначено заставу 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908400,00 грн. та в разі внесення застави покладено передбачені ст. 194 КПК України обов`язки на строк до 23.03.2024.

28 лютого 2024 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного задоволено апеляційну скаргу прокурора, ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 26.01.2024 скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою застосовано до ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу, строком на 60 днів, до 23.03.2024 включно.

21 березня 2024 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000706 від 15.12.2023 до шести місяців, до 24.07.2024 включно.

Цього ж дня, 21.03.2024 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду підозрюваному ОСОБА_11 ( ОСОБА_5 ) строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначеннязастави як альтернативного запобіжного заходу,продовженодо 19.05.2024 включно.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Разом з тим, в судовому засіданні прокурором доведено продовження існування наявність ризиків, які не зменшилися, та які дають певні підстави вважати, що обвинувачена може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Отже, зважаючи на викладене, враховуючи все вищезазначене в сукупності, слідчий суддя вважає за необхідне в рамках даного кримінального провадження не визначати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Отже, враховуючи вищенаведене, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_12 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 19.05.2024р., вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання його під вартою тобто до 12 липня 2024 року включно.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, в межах строку досудового розслідування до 12 липня 2024 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_13 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_14