Справа № 344/3817/24
Провадження № 11-сс/4808/74/24
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 березня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави в кримінальному провадженні №0000042 від 21 липня 2020 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить ухвалу суду як незаконну скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді застави.

Зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, суд беззастережно погодився з доводами клопотання та прокурором, без належного обґрунтування відхилив заперечення ОСОБА_7 .

Вказує, що узагальнене посилання слідчого на докази без їх виокремлення та групування щодо обґрунтування вчинення підозрюваним конкретного кримінального правопорушення унеможливило належне виконання слідчим суддею обов`язку оцінити, зокрема, вагомість наданих слідчим доказів про вчинення підозрюваним кожного конкретного інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Зазначає, що обґрунтування підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.209 КК України, не містить посилання на жоден доказ на підтвердження того, що кошти, отримані ТОВ «ДК АЛКО-СТИЛЬ» у період з січня по березень 2021 року від контрагента ТОВ ПІ «Служба логістики» є коштами, отриманими саме в результаті злочинної діяльності, яка, в свою чергу, полягала в ухиленні від сплати податків, тобто злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України. А отже висновок слідчого про злочинний характер походження коштів, отриманих ТОВ «ДК АЛКО-СТИЛЬ» у період з січня по березень 2021 року від контрагента ТОВ ПП «Служба логістики» є лише припущенням, яке не ґрунтується на жодному з встановлених в ході досудового розслідування факті та долучених до клопотання доказах.

Наголошує, що з доданих до клопотання матеріалів, а також документів, наданих стороною захисту, вбачається, що ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, постійно проживає упродовж тривалого часу за однією і тією ж адресою, має постійну роботу, а відтак і стабільне джерело засобів для існування, на його утриманні перебувають непрацездатні батьки-пенсіонери та двоє неповнолітніх дітей, що виключно позитивно характеризує його як особу з міцними соціальними зв`язками. Крім того, з часу вчинення інкримінованих злочинів минуло три і більше років, однак слідчим не встановлено та не наведено жодних обставин, які вказували б на спроби чи принаймні на наміри ОСОБА_7 за цей період переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Також зазначає, що ОСОБА_7 характеризується виключно позитивно, має на утриманні батьків-пенсіонерів та двох неповнолітніх дітей, приймаючи до уваги розмір його заробітної плати - 9 600 грн. на місяць, яка при цьому є єдиним джерелом засобів для існування його сім`ї, визначений слідчим суддею максимальний розмір застави очевидно не відповідає критеріям розумності та співмірності, оскільки є явно надмірним та непосильним фінансовим тягарем для підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 березня 2024 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Свої висновки слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, що підтверджується фактичними даними, та наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, характеризуючі дані особи підозрюваного, його майновий стані, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у виді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги, вважали, що обраний розмір застави у виді 242 240 грн. є непомірним для підозрюваного;

- прокурор заперечував з приводу вимог апеляційної скарги, вважав ухвалу слідчого судді законною та вмотивованою.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді без змін, з наступних підстав.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він будучи керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибуційна Компанія «Алко-Стиль» (код ) (далі ТОВ «ДК «Алко-Стиль») та здійснюючи діяльність у сфері оптової торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, діючи з корисливих мотивів, упродовж періоду з жовтня 2019 року по березень 2021 року, шляхом службового підроблення, умисно ухилився від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, що призвело до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних розмірах, а в подальшому вчинив легалізацію (відмивання) коштів, одержаних злочинним шляхом у великих розмірах. Так, у період з 01 жовтня 2019року по 01 липня 2020року, ОСОБА_7 склав та видав завідомо неправдиві офіційні документи, а саме договір поставки від 01 жовтня 2019, а також додаток та додаткову угоду до договору поставки від 01 жовтня 2019року із ТОВ «Торгстек»; договір поставки від 01 листопада 2019року, а також додаток та дві додаткові угоди до договору поставки від 01 листопада 2019року із ТОВ «Євротрейдінг ЛТД»; договір поставки від 01 лютого 2020року, а також додаток та дві додаткових угоди до договору поставки від 01 лютого 2020 року із ТОВ «Дистрибуція Ю.А.»; договір поставки від 01 квітня 2020року, а також додаток та дві додаткові угоди до договору поставки від 01 квітня 2020року із ТОВ «Аріалсервіс»; договір поставки від 01 липня 2020року, а також додаток та дві додаткові угоди до договору поставки від 01 липня 2020року із ПП «Служба Логістики». Після чого, на підставі вищезазначених договорів, невстановлені досудовим розслідуванням особи перерахували на банківський рахунок ТОВ «ДК «Алко-Стиль» грошові кошти, достовірно знаючи, що такі алкогольні напої не поставлялись та не будуть поставлятись. В подальшому, ОСОБА_7 , діючи умисно, в порушення п. 44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, безпідставно занизив дохід в податкових деклараціях з податку на прибуток підприємства за період 2019 року, 4 квартали 2020 року, а саме не включив до доходу кошти, отримані від ПП «Служба Логістики», ТОВ «Дистрибуція Ю.А.», ТОВ «Торгстек», ТОВ «Євротрейдінг ЛТД» і ТОВ «Аріалсервіс» у сумі 26 млн. 923 тис. 642 грн., у результаті чого занизив податок на прибуток у сумі 4 млн. 016 тис. 555 грн., що становить 3 538 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян та є значним розміром. Окрім того, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що товари, відповідно до договору поставки від 01.07.2020 укладеного між ТОВ «ДК «Алко-Стиль» та ПП «Служба Логістики», на адресу ПП «Служба Логістики» поставлятись не будуть, вирішив маскувати (приховувати) незаконне походження коштів, які надходили у 2021 році від операцій з указаним товариством, а саме використовувати (розпоряджатися) безготівковими коштами, які надходили на рахунки ТОВ «ДК «Алко-Стиль» від таких безтоварних операцій, в господарській діяльності товариства. Таким чином, ОСОБА_7 набув, володів, використовував та розпоряджався коштами на загальну суму 9 млн. 500 тис. 613,74 грн., що перевищує шість тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та є великим розміром.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК УкраїниУкраїни та 29 лютого 2024 року складено підозру у вчиненні ОСОБА_7 вказаних злочинів та під підпис повідомлено останнього.

Звертаючись до суду з клопотанням про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, органом досудового розслідування долучені наступні докази: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 від 21 липня 2020 року (а.п. 6-7); акт документальної планової виїзної перевірки від 27 вересня 2023 року (а.п. 8-63), висновок експерта №23 від 21 вересня 2021 року (а.п. 64-73), висновок експерта №15/159/24-283 від 08 лютого 2024 року (а.п. 74-77),висновок експерта №14 від 05 травня 2021 року (а.п. 78-79), висновок експерта №17 від 07 травня 2021 року (а.п. 80-81),висновок експерта №16 від 06 травня 2021 року (а.п. 82-83),висновок експерта №15 від 05 травня 2021 року (а.п. 84-85), протокол огляду від 26 лютого 2024 року (а.п. 86-87), протокол огляду документів від 08 лютого 2024 року (а.п. 88), протокол обшуку від 16 лютого 2024 року (а.п. 89-101), протокол обшуку від 06 серпня 2020 року (а.п. 102-120), протокол допиту свідка від 28 жовтня 2020 (а.п. 121-123), протокол допиту свідка від 05 березня 2023 (а.п. 124-127), протокол допиту свідка від 10 вересня 2021 (а.п. 126-131), повідомлення про підозру від 29 лютого 2024 року (а.п. 132-138)тощо.

Вказані докази у своїй сукупності підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому злочину.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в тій частині, що матеріали, якідодані слідчим до клопотання в їх сукупності, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України,

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів вважає, що надані стороною обвинувачення докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_7 міг вчинити вказаний вище злочини.

Критерії для застосування того чи іншого запобіжного заходу встановлені у ч. 1 ст. 194 КПК України й, окрім, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбачають також наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам.

Звертаючись до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, старший слідчий, окрім доведеності висунутої підозри, посилається й на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КК України (а.п. 1-5), з одночасним обґрунтуванням неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя повинен врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають йому достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, а також обґрунтувати неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого та обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави, виходив з того, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366 ККУкраїни та існують ризики, на які посилається слідчий, а саме:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, свідчить та обставина, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі та він усвідомлює ймовірну неминучість покарання за вчинення такого злочину у разі доведення його вини в суді;

незаконно впливати на свідків, свідчить та обставина, що підозрюваному ОСОБА_7 відомі анкетні дані учасників кримінального провадження, частина свідків перебуває у безпосередньому підпорядкуванні ОСОБА_7 , тобто є працівниками підприємства, де він являється директором, а тому, в силу професійної діяльності, підлеглі по роботі особи можуть підпадати під негативний вплив підозрюваного й змінити свої показання або в подальшому відмовитися від них у судовому засіданні;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_7 може не з`являтися на виклик, посилаючись на різні нібито форс-мажорні чи поважні обставини, або ж симулювати хворобу;

ОСОБА_7 може вчинити нові злочини у сфері господарської діяльності та продовжувати вчинення злочинів, у яких він підозрюється, оскільки є керівником суб`єкта підприємницької діяльності.

При цьому, слідчий суддя врахував й те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні трьох кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а саме ч. 2 ст. 209 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 212 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_7 згідно ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за його вчинення передбачене покарання у виді штрафу від п`яти тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України, у якому підозрюється ОСОБА_7 , згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за його вчинення передбачене покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Також слідчий суддя врахувавши обставин вчинення кримінального правопорушення та характеризуючи дані особи підозрюваного, його майновий стан дійшов обґрунтованого висновку про обрання запобіжного заходу саме у вигляді застави, оскільки більш м`який вид запобіжного заходу, не зможе в достатній мірі запобігти встановленим вище ризикам.

Зазначені висновки слідчий суддя належним чином обґрунтував, з посиланням на наявні в матеріалах провадження доказів.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині обґрунтованості підозри ОСОБА_7 та необхідності обрання йому застави як запобіжного заходу саме у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240грн.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Водночас, ЄСПЛ визнано законними та обґрунтованими дії національних судів, щодо обрання обвинуваченому розміру застави, який перевищував його наявні активи та поточні доходи, тощо, беручи до уваги особливий характер справи заявника, шкоду, завдану кримінальним правопорушенням та зазначено, що навіть якщо сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Колегія суддів доходить висновку, що застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або застави у меншому розмірі, не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування та судового розгляду, в тому числі щодо належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

На переконання колегії суддів, з урахуванням доведених у судовому засіданні ризиків, саме запобіжний захід у виді застави у визначеному слідчим суддею розмірі, у даному конкретному випадку, є достатнім для запобіганню вказаним вище ризикам та виконанню покладених на ОСОБА_7 обов`язків.

Такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів і не порушує права обвинуваченого, а тому підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_7 та таким, що суперечить положенням ст. 182 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Посилання апелянта на те, що він немає сталого заробітку, має на утриманні батьків-пенсіонерів та двох неповнолітніх дітей, приймаючи до уваги розмір його заробітної плати - 9 600 грн. на місяць, яка при цьому є єдиним джерелом засобів для існування його сім`ї, були враховані слідчим суддею під час вирішення питання визначення розміру застави, й, оцінивши реальність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано визначив розмір застави з урахуванням обставин, передбачених кримінальним процесуальним законом, на час вирішення такого питання, що є достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Низький рівень матеріального забезпечення підозрюваного чи членів його сім`ї, про що наголошує апелянт в апеляційній скарзі, самі по собі також не можуть розцінюватися як обставини, що надають право на зменшення визначено слідчим суддею розміру застави.

Залишаючи ухвалу слідчого судді в частині розміру застави без змін, колегія суддів враховувала те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При цьому підозрюваний ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду повідомив про внесення застави підприємством у якому він працює.

При цьому, на переконання колегії суддів, застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, виходячи з урахування обставин кримінального провадження.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Отже, ухвала слідчого судді прийнята на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу, й слідчим суддею належним чином досліджено всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Істотних порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

У зв`язку з цим, колегія суддів доходить висновку, що ухвалу слідчого судді належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись вимогами ст.ст. 176, 177, 178, 182, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 березня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави в кримінальному провадженні №0000042 від 21 липня 2020 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5