Справа №295/1245/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростишів, Житомирської області, громадянина України, українця, має середньо-спеціальну освіту, неодруженого, дітей немає, не працюючого, зареєстрований в АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 25.07.2017 Коростишівським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст.75,104 КК України з іспитовим строком 1 рік;

- 21 січня 2021 року Коростишівським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років двох місяців позбавлення волі і на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків з врахуванням вироку від 25.07.2017 року остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три ) роки 6(шість) місяців;

- 07.10.2021 року вироком Коростишівського районного суду Житомирської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі. Відбуває покарання в ДУ «Житомирська виправна колонія» №4,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В :

12.01.2022 року о 12 годині 00 хвилин до ДУ «Житомирська виправна колонія №4», розташованої за адресою: м.Житомир, проспект Незалежності, 172, для відбування покарання, згідно вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 07.10.2021р., який набрав законної сили 09.11.2021р., прибув засуджений ОСОБА_4 .

Близько 12 год. 40 хв. 12.01.2022р. засуджений ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні для проведення особистого обшуку засуджених виправної колонії, в присутності старшого інспектора відділу по роботі з персоналом ОСОБА_6 , інспектора відділу нагляду і безпеки установи ОСОБА_7 , старшого інспектора відділу соціально-психологічної служби ОСОБА_8 , оперуповноваженого оперативного відділу ОСОБА_9 , старшого інженера відділу ІТЗО ОСОБА_10 , які, відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є працівниками правоохоронного органу, в категоричній формі відмовився від проведення особистого обшуку, який йому був запропонований на підставі розділу V, ч.2 розділу ХХІV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань та виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації установи виконання покарань.

Надалі засуджений ОСОБА_4 у вказаний час та місці, ігноруючи законні, неодноразово висловлені вимоги старшого інженера відділу ІТЗО майора внутрішньої служби ОСОБА_10 , в присутності інших працівників установи та інших засуджених, щодо необхідності виконання законних вимог адміністрації установи та, будучи попередженим про можливість застосування фізичної сили та спецзасобів, повернувшись обличчям до ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що перед ним у форменому обсязі зі знаками розрізнення відповідного зразку, який виконує свої службові обов`язки, знаходиться працівник правоохоронного органу, проявив буйство, агресію, висловлювався нецензурною лайкою в адресу працівників установи, демонстративно розмахуючи руками перед обличчям ОСОБА_10 , реалізуючи свій протиправний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, раптово та безпричинно, умисно кулаком правої руки наніс один удар в ліву частину обличчя останнього, спричинивши ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на обличчі. Після чого, протиправні дії ОСОБА_4 були припиненні членами чергової зміни ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)».

В результаті вказаних дій, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Кримінальна відповідальність за вчинене передбачена ч.2 ст.345 КК України, а саме за умисні дії, які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав. Пояснив, що в січні 2022 року він утримувався в СІЗО №8 м.Житомира та відносно нього було винесено вирок, для відбуття якого його було направлено до Житомирської виправної колонії №4 (ЖВК №4). В цей день його обшукали в СІЗО, посадили до конвойного автобусу та привезли до ЖВК №4. Всього було 5 засуджених осіб, які в той день прибули разом із ОСОБА_4 . По прибуттю до ЖВК №4, їх ввічливо попросили вийти із автобусу та вишукуватися. Новоприбулі засуджені стали у шеренгу Після цього до них вийшли працівники адміністрації, оголосили правила знаходження в установі, які відрізнялись від СІЗО лише вимогою працювати. Сказали, що будете працювати та виконувати розпорядження, але які саме не повідомляли. Проте ОСОБА_4 сприймав такі правила щодо роботи в установі, як намагання примусити його прибирати туалети та чистити працівникам установи чоботи та був розлючений, але нічого не виказав.

Після цього до кожного із засуджених підійшов психолог, який був також ввічливий, розпитував про попереднє життя та сімейний стан. Після цього кожного засудженого по одному почали викликати до кімнати обшуку особистих речей. Всі засуджені були із особистим сумками. Першим зайшов у кімнату свідок ОСОБА_11 , а через 1 хвилину другим пішов обвинувачений ОСОБА_4 . Коли зайшов до кімнати обшуку, то побачив як в середині у свідка обшук вже закінчувався, поруч із ним стояли два працівники установи, та поруч із ОСОБА_4 також були ще двоє працівників установи. Вони були у масках та він їх впізнати не може. ОСОБА_4 зайшов із двома сумками та йому наказали поставити їх на столик. ОСОБА_4 поставив сумки та почав викладати із неї особисті речі, а працівник установи перебирати та прощупувати їх. В ході викладання та огляду речей до ОСОБА_4 ззаду підійшов працівник установи та зірвав шапку з голови і наказав робити все швидше. Чому так він не може пояснити, оскільки все робив з нормальною швидкістю. Він продовжив викладати речі та знову працівник підійшов із заду і сказав швидше і в цей момент сильно вдарив його у живіт. Від удару у нього потемніло в очах і він впав на коліна, його поклали на підлогу, зайшли ще працівники та наділи кайданки і вивели в інше адміністративне приміщення. Після цього до нього прибув прокурор та працівники поліції, яким він дав покази. Також в цей день він був оглянутий медичним працівником установи. Ушкоджень не своєму тілі він не пригадує, мав садну на коліні. Вважає, що з боку адміністрації установи до нього є упереджене ставлення.

Однак, незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчинені інкримінованого йому злочину, суд вважає, що його вина стороною обвинувачення доведена повністю, підтверджується показами потерпілого, свідків, письмовими доказами та знайшла своє підтвердження протягом судового розгляду справи.

Так потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що він працює в Державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)» на посаді начальника відділу інженерно-технічних засобів охорони, зв`язку та інформатизації. В січні 2022 року, точну дату вже не пригадує, він був залучений до приймання нового етапу засуджених в колонію та був в групі огляду, яка проводила особистий огляд новоприбулих засуджених. В приміщенні для прийому засуджених стояв невеличкий столик, за яким проводиться огляд засуджених та викладаються всі особисті речі. Під час прибуття в дану кімнату у засудженого запитуються Прізвище, ім`я та по-батькові. В кімнату для огляду зайшли двоє засуджених, один із яких був ОСОБА_4 , який поводив себе дуже агресивно та вигукував непристойні заклики. Потерпілий, перебуваючи у форменому одязі із знаками розрізнення, спитав у нього його анкетні дані (П.І.Б.), на що він сказав взяти особову справу і подивитись. Потерпілий був максимально стриманим та попросив бути коректним при спілкуванні, і зробив зауваження. Засуджений при цьому був збуджений. Після цього засудженого попросили покласти на стіл свої особисті речі. На що засуджений сказав зробити це самостійно. Після цього засудженому зробили повторне зауваження. Але він почав розмахувати руками і навмисно наніс потерпілому в обличчя, під око, один удар правою рукою. Від цього у потерпілого запаморочилось в голові та була викликана допомога. На засудженого наділи кайданки, викликали працівника медичної служби і завезли потерпілого в травмпункт. Наступного дня в медичній установі у потерпілого констатували побої, забій і струс головного мозку. Був вимушений проходити медичне лікування більше 20 днів.

Також зазначив, що в кімнаті для огляду разом із потерпілим були ще інші працівники в кількості 4 чи 5 осіб, точну кількість вже не пригадує. Також у потерпілого на обличчі була одягнута медична маска для запобігання Covid, а також на руках медичні рукавички, щоб уникнути будь-якого зараження інфекційними хворобами при огляді особистих речей.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що біля двох років тому в січні місяці, точну дату вже не пригадує, він прибув для відбуття покарання до Житомирської виправної колонії №4, де на даний час утримується та продовжує відбуття призначеного покарання. Після прибуття їх завели до в приміщенні на обшук, де разом із ним був ще один засуджений ОСОБА_4 , та інші працівники колонії в кількості 4-5 чоловік. Зайшовши до кімнати обшуку засуджених попросили поставити сумку на столик для обшуку особистих речей та одягу. Працівники виправної колонії поводили себе нормально під час спілкування та були чемними, конфлікту не створювали. Під час догляду ОСОБА_4 , останній навмисно вдарив працівника колонії. Після чого вказаного засудженого вивели із кімнати огляду. Також підтвердив, що на наступний день із його участю проводився слідчий експеримент, на якому він показав всі обставини тих подій. Інших деталей конфлікту він не пригадує, оскільки вже минуло багато часу.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що він працює фельдшером медичної частини в Державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)», та в січні 2022 року під час робочої зміни його було викликано для огляду осіб після конфлікту. Спочатку ним був оглянутий засуджений після застосування до нього спеціальних засобів, та у нього було виявлено садно на лівому коліні, інших ушкоджень не було Потім ним був оглянутий працівник установи - ОСОБА_10 , у якого було виявлено садно на обличчі. Під час прийому засуджених працівники колонії були вдягнені у свою спеціальну форму із знаками розпізнання.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що він працює інспектором відділу нагляду безпеки в Державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)». В 2022 році, точну дату не пригадує, він перебував у приміщенні прийому засуджених при проведенні особистого догляду. Поруч із ним, ліворуч, був потерпілий ОСОБА_10 , а також інші 2 або 3 працівників установи. До кімнати прибуття та огляду зайшли двоє засуджених, один із яких був ОСОБА_4 , який одразу поводив себе збуджено та агресивно. На ввічливе прохання потерпілого назвати своє прізвище, ім`я, по-батькові, ОСОБА_4 сказав, щоб вони взяли особову справу та самостійно там подивились. З боку працівників установи будь-якої неповаги не було, всі поводились культурно та зверталися до засуджених тільки на «Ви». Також були вдягнені у формений одяг зі знаками розрізнення. Раптом засуджений ОСОБА_4 наніс один удар рукою в область голови потерпілому ОСОБА_10 . Від удару потерпілий присів і був викликаний лікар. Також був викликаний черговий, а засудженого заламали та наділи кайданки. Згодом помістили до дисциплінарного ізолятору. Також відзначив, що відео фіксації в кімнаті для прийому засуджених не було, оскільки там не можна знімати, адже засуджені мають повністю роздягатись.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що він працює черговим помічником начальника Державної установи «Житомирська виправна колонія (№4)». Одного робочого дня, точної дати вже не пригадує, до виправної колонії прибула нова група засуджених та його покликали у кімнату обушку, де колеги розповіли, що один із засуджених наніс потерпілому працівнику тілесні ушкодження в область обличчя, внаслідок чого у потерпілого утворилась садна та почервоніння. На засудженого були вдягнені кайданки і поміщено до дисциплінарного ізолятору. Також в той же день була викликана поліція і зафіксовані тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що він працює старшим інспектором відділу соціально-виховної та психологічної роботи в ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)». Взимку 2022 року, точного дня він не пригадує, до колонії прибули нові засуджені. Під час огляду засуджених сталася неординарна річ та відбувся напад на співробітника колонії. Свідок був присутній в цій кімнаті огляду та бачив, як засуджений ОСОБА_4 цілеспрямовано наніс один удар потерпілому по обличчю. Від чого потерпілий був у шоковому стані. Після цього нападнику були одягнені кайданки та його вивели з цієї кімнати. Також додав, що всього в кімнаті було 5-6 чоловік, працівників колонії, які були вдягнені у формений одяг і мали знаки розрізнення. Крім ОСОБА_4 в кімнаті був ще один засуджений. При надходженні обом засудженим було роз`яснено порядок їх обшуку. Але засуджений ОСОБА_4 був дуже агресивний і не виконував порядок обшуку, не показав особисті речі і не зняв верхній одяг. Після чого йому були роз`яснені наслідки за некоректну поведінку. Проте ОСОБА_4 продовжив агресію та вдарив потерпілого працівника колонії.

Окрім показів потерпілого та свідків вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, підтверджується наступними письмовими доказами.

Згідно з витягом з кримінального провадження № 0000095 12 січня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості із правовою кваліфікацією ч. 2 ст.345 КК України про те, що 12.01.2022 року близько 12:50 хв. засуджений ОСОБА_4 , перебуваючи на території виправної колонії №4, що за адресою: м.Житомир, пр. Незалежності, 172, спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження, ступінь яких встановлюється (а.с.92).

Згідно з рапортом чергового інспектора 12.01.2022р. о 13:06 надійшло повідомлення зі служби 102 за фактом звернення з приводу того, що засуджений ОСОБА_4 близько 12:50 вдарив чергового виправної колонії №4 співробітника ОСОБА_10 кулаком в обличчя. Заявник - ОСОБА_13 (а.с.93).

Відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 12.01.2022 року ОСОБА_10 звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення відносно нього ОСОБА_4 в приміщенні Виправної колонії №4 правопорушення та нанесення тілесних ушкоджень (а.с.94).

Згідно з протоколом огляду місця події від 12.01.2022 року в присутності потерпілого та понятих було оглянуто приміщення кімнати обшуку засуджених осіб, що знаходиться на території ДУ ЖВК №4 за адресою м.Житомир, пр. Незалежності, 172. Приміщення розміром 5х5 метрів, в якому знаходяться дерев`яні столи та стільці по центру та біля стін, поруч з одним із яких стояв ОСОБА_10 та йому було нанесено тілесні ушкодження ОСОБА_4 під час здійснення перевірки (а.с.94-96).

Відповідно до службового посвідчення, виданого 24.06.2021р. серії НОМЕР_1, ОСОБА_10 перебуває на посаді старшого інженера (з інформатизації та зв`язку) відділу ІТЗО, зв`язку та інформатизації ДУ Житомирської ВК №4, майор внутрішньої служби (а.с.99).

Відповідно до витягу з наказу №68/к-21 від 14.06.2021р. майора внутрішньої служби ОСОБА_10 призначено на посаду старшого інженера (з інформатизації та зв`язку) відділу ІТЗО, зв`язку та інформатизації ДУ Житомирська ВК №4 (а.с.100)

Згідно з витягом керівника ОСОБА_10 перебував у складі оперативної групи на черговій зміні з 08 години 12.01.2022 року по 08 годину 13.01.2022р. (а.с.101).

Згідно з випискою №276 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_10 перебував у закладі КП «Лікарня №2 ім.В.П. Павлусенка» ЖМР 12.01.2022 року із діагнозом струс головного мозку у зв`язку із нападом засудженим під час виконання службових обов`язків (а.с.102).

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблиці до нього від 13.01.2022 року свідок ОСОБА_11 на місці вчинення правопорушення в кімнаті надходження та обшуку засуджених показав місце розташування обвинуваченого та потерпілого, а також механізм нанесення правою удару рукою в область обличчя потерпілого та нанесення йому тілесних ушкоджень під час надходження ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_11 до виправної колонії 12.01.2022р. (а.с. 103-110).

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблиці до нього від 18.01.2022 року потерпілий ОСОБА_10 продемонстрував як саме він розташовувався відносно ОСОБА_4 на відстані 30-40 см обличчям один до одного та відтворив механізм нанесення правою удару рукою в область обличчя потерпілого та нанесення йому тілесних ушкоджень під час надходження ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_11 до виправної колонії 12.01.2022р. (а.с. 111-117).

Згідно з актом судово-медичного дослідження №66 від 13.01.2022 року у ОСОБА_10 було виявлено садна на обличчі зліва, які утворилися від дії тупих твердих предметів, 12.01.2022р. та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Встановлений клінічний діагноз: «ЗЧМТ, струс головного мозку» за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень, за наявними медичними документами, не оцінюються. (а.с. 118).

Згідно з висновком судово-медичного експерта №67 від 13.01.2022р у ОСОБА_10 , виявлено синець та садна на обличчі, які утворилися від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею 12.01.2022р., відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.119).

Згідно з висновком судово-медичного експерта №102 від 24.01.2022р. локалізація, характер тілесних ушкоджень на обличчі у гр. ОСОБА_10 за своїм механізмом, часом утворення не суперечать даним допитів та протоколів проведених слідчих експериментів (а.с.120).

Відповідно до медичної довідки, виданої черговим фельдшером медичної частини 12.01.2022 року, під час медичного огляду засудженого ОСОБА_4 у останнього було виявлено тілесні ушкодження у вигляді садно (1,0 х 0,5) лівого коліна. Інших тілесних ушкоджень у нього не виявлено (а.с.121).

Відповідно до висновку судово-медичного експерта №76 від 14.01.2022р. при судово-медичному обстеженні у ОСОБА_4 виявлено тілесне ушкодження у вигляді: садна в ділянці лівого колінного суглобу. Вказане тілесне ушкодження виникло від дії тупого твердого предмету, могло утворитись в проміжок 4-5 діб до огляду, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлене садно зв`язати з подіями, які відбулись 12.01.2022 року, не представляється можливим (а.с.122).

Суд вважає, що вищевказані докази, які безпосередньо досліджені судом в судовому засіданні, є достовірними, належними та допустимими, узгоджуються між собою, а тому суд приймає їх за основу при ухваленні обвинувального вироку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , не зважаючи на невизнання ним своєї провини, повністю підтверджується як показами потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , так і письмовими матеріалами справи, актом та висновком судово-медичної експертизи, протоколами слідчих експериментів за участю потерпілого та свідка.

Показання вищезазначених свідків в повній мірі узгоджуються з поясненнями потерпілого, як в частині розвитку подій 12.01.2022р., місця, механізму, способу нанесення тілесних ушкоджень потерпілому під час виконання ним службових обов`язків, так і наявними наслідками, а саме: тілесними ушкодженнями у вигляді синця та садна, які були виявлені у потерпілого, в результаті того, як обвинувачений поводив себе агресивно та несподівано наніс удар рукою в область обличчя потерпілого. Агресивність поводження ОСОБА_4 , як вбачається із його пояснень в судовому засіданні, обумовлена категоричним не сприйняттям правилами установи, які були оголошенні керівництвом адміністрації при надходженні засуджених, про необхідність працювати у виправній установі та хибним уявленням про зміст роботи, яка на його думку полягала у митті туалетів та чистці чоботів працівникам установи.

Проте в дійсності така агресивність ОСОБА_4 була нічим не спровокована, оскільки, як він сам пояснив, при надходженні засуджених всі працівники установи були чемними та ввічливими, будь-якого фізичного або психологічного насилля до засуджених не застосовувалось під час подальшого огляду, що також підтвердив засуджений - свідок ОСОБА_11 , який був разом із ОСОБА_4 , та підтвердив, що в ході огляду в кімнаті для надходження новоприбулих засуджених ОСОБА_4 навмисно наніс удар працівнику виправної установи. При цьому присутні в кімнаті працівники колонії були чемними та спокійними, поводили себе нормально та неконфліктно, проводили огляд особистих речей.

Всі надані свідками пояснення є чіткими та послідовними, а також узгоджуються з показами потерпілого ОСОБА_10 та дослідженими судом письмовими матеріалами кримінального провадження, зокрема протоколами огляду місця події, протоколами слідчих експериментів за участю свідка ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_10 .

Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є безпосередніми очевидцями всіх подій та повністю бачили момент навмисного та цілеспрямованого нанесення обвинуваченим ОСОБА_4 удару в обличчя потерпілого. При цьому будь-яких провокативних дій з боку потерпілого вчинено не було та він лише попереджував обвинуваченого про необхідність поводити себе чемно в ході особистого огляду.

Отже судом не встановлено, щоб з боку потерпілого чи інших працівників установи були вчинені нецензурні або образливі висловлювання по відношенню до новоприбулих засуджених і в тому числі до ОСОБА_4 .

Покази свідків і потерпілого є схожими та узгоджуються між собою і підтверджуються письмовими матеріалами справи.

При цьому судом не встановлено порушень норм процесуального законодавства при складанні протоколів та збиранні письмових доказів.

Крім того, будь-яких тілесних ушкоджень під час огляду та проведення судово-медичного огляду у ОСОБА_4 , окрім садна на одному коліні, яка могла утворитися після вчинення злочину та затримання обвинуваченого, виявлено не було.

За таких обставин суд відхиляє версію ОСОБА_4 про те, що він не наносив удару потерпілому та працівник колонії безпідставно бив засудженого під час викладання речей із своєї сумки.

Відповідно до ст. 94 КПК України, аналізуючи вищезазначені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд за своїм внутрішнім переконанням яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх матеріалів кримінального провадження, керуючись законом приходить до переконання, що зазначені докази є належними, допустимими, достовірними, перебувають між собою у взаємозв`язку, доповнюють один одного, не суперечать між собою, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого повністю доведена, противоправні дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.345 КК України кваліфіковані вірно оскільки, він при вищезазначених обставинах своїми умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Таким чином, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до вимог статті 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а згідно з частиною 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи вид та міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим правопорушення, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 має середньо-спеціальну освіту, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, не одружений, дітей на утриманні не має, не працює, на обліках у медичних закладах не перебуває, за місцем відбуття покарання характеризується негативно, має три стягнення за порушення режиму тримання в установі виконання покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, слід визнати рецидив злочинів.

Також при обранні виду покарання суд зважає на суть вчиненого правопорушення, його суспільну небезпечність, яка полягає в тому, що протиправне діяння було вчинено особою, яка раніше судима за вчинення тяжких злочинів та відбуває покарання в приміщенні установи виконання покарання, злочин вчинено відносно працівника такої установи, вчиненням порушується нормальна робота правоохоронного органу, створюються перешкоди для виконання працівниками зазначених органів своїх службових обов`язків, підривається їх авторитет в очах інших осіб, які відбувають покарання, заподіюється шкода здоров`ю працівника відповідної установи. Вчинення цього злочину може викликати у працівника правоохоронного органу почуття тривоги, страху і занепокоєння за своє життя і здоров`я, що може завадити йому успішно виконувати службові обов`язки. При тому, що жодних провокаційних дій або дій, які б підштовхнули обвинуваченого до вчинення правопорушень, з боку потерпілого не було вчинено.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

У зв`язку із цим, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.345 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нового злочину.

Станом на теперішній час ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 07.10.2021 за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі. Невідбута частина покарання станом на теперішній день становить 1 рік 1 місяць 12 днів.

У зв`язку із цим ОСОБА_4 слід призначити покарання за сукупністю вироків та на підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 07.10.2021 у вигляді 6 (шести) місяців позбавлення волі, та остаточно призначити покарання в вигляді 4 років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід не застосовувався.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В АЛ И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 07.10.2021 у вигляді 6 (шести) місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня оголошення вироку суду.

Запобіжний захід не застосовувався.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1