справа № 462/2000/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000082 від 20.02.2024 року про обвинувачення,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, українки, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

встановив:

ОСОБА_2 19.02.2024 року близько 19 год. 11 хв., знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого словесного конфлікту із ОСОБА_3 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, правою рукою нанесла йому два удари в обличчя, внаслідок чого спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді садна у виличній ділянці зправа, поверхневу рану в ділянці спинки носа, які, згідно Висновку експерта № 144 від 20.02.2024 року, які відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано як умисне легке тілесне ушкодження, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Прокурором, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 302 КПК України, заявлено про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки обвинувачена беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і погоджується на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

До матеріалів обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченої ОСОБА_2 , в якій зазначає, що вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнає беззаперечно, повністю згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, просить розгляд обвинувального акта проводити у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні та вказує, що ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження з метою оспорення встановлених у результаті досудового розслідування обставин, недослідження доказів у судовому засіданні чи з підстави розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 підтвердив добровільність беззаперечного визнання обвинуваченою ОСОБА_2 винуватості у вчиненому, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами та розгляд обвинувального акта за їх відсутності без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Окрім цього, до обвинувального акта додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_3 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Фактичні обставини справи (дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди, а також інші обставини провадження) встановлені досудовим розслідуванням, учасниками кримінального провадження визнані та не оспорюються, а тому суд вважає їх доведеними.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_2 доведена повністю, дії обвинуваченої органом досудового слідства кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки обвинувачена своїми умисними діями заподіяла потерпілому легкі тілесні ушкодження.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно суд, враховуючи дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима (матеріали кримінального провадження, а.с. 36), на обліку у лікаря-психіатра (матеріали кримінального провадження, а.с. 40) та лікаря-нарколога (матеріали кримінального провадження, а.с. 38) не перебуває, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення протиправних дій, вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті у виді штрафу, що відповідатиме поняттю та меті покарання.

На думку суду, призначене судом покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченій у даному кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 370, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд-

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1 .

Оригінал вироку.