справа № 401/540/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника, адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську кримінальне провадження №0000028, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 січня 2024 року, за обвинуваченням, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Світловодську, Кіровоградської області, громадянин України, ром, має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований за фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не має судимості, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи, за таких обставин.

Так, 11.01.2024 року близько 22:00 години, ОСОБА_6 разом із неповнолітнім ОСОБА_7 перебували на території прилеглій до кафе-бару «Пілігрім», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де очікували зустрічі з ОСОБА_5 та його рідним братом ОСОБА_8 , з якими напередодні склались неприязні відносини після телефонної розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

В цей час, зі сторони будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_5 разом із своїм братом ОСОБА_8 йдучи в напрямку кафе-бару «Пілігрім», що знаходиться на перехресті вулиць Конька та Г. Чорнобиля в м. Світловодськ Олександрійського району Кіровоградської області, та побачивши неповнолітнього ОСОБА_7 та ОСОБА_6 почали висловлювали в їх бік погрози фізичною розправою.

У свою чергу ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_7 побігли назустріч ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , та підбігши до останніх, між ними відразу, на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, розпочалась бійка, в ході якої один одному наносили тілесні ушкодження.

В цей час у ОСОБА_5 , який, будучи обуреним поведінкою неповнолітнього ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , виник прямий злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_5 , маючи при собі розкладний ніж, з метою використання в якості знаряддя спричинення тілесних ушкоджень та діючи згідно свого злочинного умислу, чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, не маючи на меті заподіяння смерті іншій людині, діставши розкладний ніж, умисно наніс неповнолітньому ОСОБА_7 один потужний цілеспрямований удар в область спини.

У результаті умисних протиправних дій, згідно висновку судово - медичної експертизи № 25 від 15.02.2024, ОСОБА_5 спричинив неповнолітньому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої колото - різаної рани на задній поверхні грудної клітки зліва по задній під пахвовій лінії на рівні 7-го міжребір`я з крововиливом у ліву плевральну порожнину, яка відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого ОСОБА_5 злочину, зокрема враховуючи спосіб, характер, спричинення тілесних ушкоджень, ступень тяжкості та локалізацію спричинених тілесних ушкоджень, в діях ОСОБА_5 вбачається прямий умисел, направлений на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_7 .

Дії ОСОБА_5 органом обвинувачення кваліфіковано вірно за ч.1 ст.121 КК України, як умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

24 квітня 2024 року між прокурором Світловодського відділу Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника, адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно угоди ОСОБА_5 беззаперечно визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України за обставин викладених в обвинувальному акті.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди судом ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді 5 років позбавлення волі, зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням на визначений іспитовий строк, та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

У судовому засіданні сторони кримінального провадження просили суд затвердити укладену між ними угоду на вказаних в ній умовах.

Угода містить наслідки її укладення та невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.121 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Суд враховує, що потерпіла особа ОСОБА_7 в присутності свого законного представника ОСОБА_9 і в присутності своєї матері ОСОБА_10 надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, яка долучена до матеріалів справи.

З вказаної письмової заяви потерпілої особи видно, що він в присутності свого законного представника ОСОБА_9 і в присутності своєї матері ОСОБА_10 , ознайомився з проектом угоди про визнання винуватості, заперечень та зауважень до неї не має. Просить розглянути вказану угоду про визнання винуватості без його участі в судовому засіданні.

Суд враховує, що шкода матеріального характеру від даного кримінального правопорушення шкода потерпілій особі повністю відшкодована.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1- 4 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник адвокат ОСОБА_4 та прокурор в судовому засіданні просили затвердити укладену угоду про визнання винуватості та призначити винуватому, узгоджене сторонами кримінального провадження покарання.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_5 в силу ст.89 КК України вважається особою що не має судимості, завдану майнову шкоду відшкодував, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, активне сприяння у розкритті злочину.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Суд враховує, що потерпіла особа, з участю її законних представників, надала письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, яка долучена до матеріалів справи.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення винуватому узгодженого виду та міри покарання.

З врахуванням позицій сторін обвинувачення і захисту, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого слід змінити на особисте зобов`язання.

Судові витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує, керуючись правилами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яку укладено 24 квітня 2024 року між прокурором Світловодського відділу Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника, адвоката ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.1 ст.121 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 2 (два) роки.

В силу ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з'являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, та звільнити його з-під варти у залі суду.

Встановити засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили такі обов`язки:

1) прибувати до Світловодського міськрайонного суду за першим викликом;

2) не відлучатися за межі м. Світловодська Олександрійського району без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали про застосування запобіжного заходу покласти на прокурора.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з дня взяття його під варту 12 січня 2024 року по день звільнення його з під варти 24 квітня 2024 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази у справі, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів ВП№1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд упродовж 30 днів з дня його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд упродовж 30 днів з дня його проголошення, а засудженим - у той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_1

Згідно з оригіналом