Справа № 675/820/24
Провадження № 1-кп/675/99/2024
У Х В А Л А

"28" червня 2024 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , його представника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав кримінальне провадження № 0000562 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :

В проваджені Ізяславського районного суду Хмельницької області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Дане кримінальне провадження підсудне Ізяславському районному суду Хмельницької області.

Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог КПК України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, судом не встановлено.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про виклик свідків, зазначених у Реєстрі матеріалів досудового розслідування та призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Крім того, захисником заявлено клопотання про виклик свідка ОСОБА_8 , про якого йому стало відомо лише під час розгляду кримінального провадження у суді.

Також, потерпілим ОСОБА_4 подано до суду цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, який просить розглянути у даному кримінальному провадженні.

Учасники кримінального провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечують.

Заслухавши учасників процесу, суд вважає, що справа підсудна Ізяславському районному суду Хмельницької області. Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог КПК України. Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає. Справа може бути призначена до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Клопотання прокурора та захисника про виклик свідків відповідно до ст. ст. 22, 42 КПК України слід задовольнити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відповідає вимогам ст. 175, ст. 177 ЦПК України, підстав для залишення позову без руху чи повернення не має, тому цивільний позов слід прийняти до розгляду.

Таким чином, суд приходить до висновку про доцільність призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Крім цього, потерпілим ОСОБА_4 подано клопотання про накладення арешту на майно, в якому просить накласти арешт на майно належне обвинуваченому ОСОБА_6 з метою забезпечення цивільного позову відповідно до ст.ст. 170 - 171 КПК України, а саме: на автомобіль Hyundai IX35, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 з забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним автомобілем.

Потерпілий ОСОБА_4 та його представник в судовому засіданні повністю підтримали подане клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання потерпілого про арешт майна, оскільки вважають його необґрунтованим та безпідставним.

Прокурор на вирішення даного клопотання покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання потерпілого про арешт майна, дійшов наступного висновку.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 170 Розділу ІІ КПК України).

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, при обранні заходів забезпечення позову суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. Прийняття такого рішення доцільно і можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

У ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову та в п. 1 ч. 1 якої передбачено, що позов може забезпечуватись накладенням арешту на майно.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч.6 ст. 170 КПК України).

При цьому, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (ч. 8 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як зазначає потерпілий необхідність застосування арешту вказаного майна обвинуваченого полягає у забезпеченні поданого ним цивільного позову.

Відповідно до листів головного сервісного центру МВС №31/1727 А3-19058-2024 від 24.06.2024 року, та територіального сервісного центру МВС №6841 в Хмельницькій області №31/22/1-2807 від 26.06.2024 року, судом встановлено, що за обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано транспортний засіб - автомобіль Hyundai IX35, 2010 року випуску, об`єм двигуна 1685 см. куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Крім того, як вбачається з відомостей інтернет-сайту «AVTO-RIA» 10.06.2024 було створено оголошення про продаж належного обвинуваченому автомобіля Hyundai IX35, що й не заперечується ОСОБА_6 у судовому засіданні.

На підставі наведеного, та враховуючи те, що у кримінальному провадженні потерпілим заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди, беручи до уваги розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також те, що не застосування арешту може призвести до приховування чи відчуження обвинуваченим належного йому майна, що в подальшому може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду в частині відшкодування шкоди, враховуючи наслідки арешту майна для обвинуваченого, виходячи із засад розумності та співмірності розміру шкоди, заявленої в позові, вартості майна, на яке накладається арешт, суд вважає можливим клопотання потерпілого задовольнити частково та накласти арешт на належне ОСОБА_6 майно, а саме на: автомобіль Hyundai IX35, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , з забороною відчужувати та розпоряджатися ним.

Водночас суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні решти вимог клопотання потерпілого про забезпечення позову, а саме в частині користуватися автомобілем. Приймаючи рішення про часткове задоволення клопотання про забезпечення позову суд дотримується принципів співмірності та пропорційності застосування заходів забезпечення позову, які полягають у дотриманні балансу вимог потерпілого з можливими негативними наслідками для обвинуваченого.

Також суд приходить до висновку, що арешт спірного майна з забороною відчужувати та розпоряджатися ним, є достатнім заходом, який забезпечить виконання рішення суду у випадку задоволення цивільного позову та унеможливить його відчуження у будь-який спосіб, а тому в частині клопотання ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони користування вказаного майна слід відмовити.

На думку суду такий спосіб арешту майна буде найменш обтяжливим для обвинуваченого, розумним та співмірним заходом, який зможе забезпечити належним чином відшкодування шкоди у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд

П О С Т А Н О В и в :

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, прийняти до провадження Ізяславського районного суду Хмельницької області і призначити судовий розгляд на 12 год. 00 хв. 08 липня 2024 року у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ізяславського районного суду Хмельницької області.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_7 про виклик свідків задовольнити та викликати в судове засідання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 прийняти до розгляду та розглянути у кримінальному провадженні №0000562 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Визнати ОСОБА_4 цивільним позивачем.

Визнати ОСОБА_6 цивільним відповідачем.

Встановити цивільному відповідачу ОСОБА_6 строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копій даної ухвали, позовної заяви та доданих до неї документів для подання відзиву на позовну заяву ОСОБА_4 .

Клопотання ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000562 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: на автомобіль Hyundai IX35, 2010 року випуску, об`єм двигуна 1685 см. куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , з забороною відчужувати та розпоряджатися ним.

У іншій частині клопотання потерпілого ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали в частині накладення арешту негайно направити для виконання до Територіального сервісного центру 6845 ( АДРЕСА_1 ) та сторонам по справі.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Ухвала суду може бути оскаржена виключно в частині накладення арешту до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченому - протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1