Справа № 947/8224/24
Провадження № 1-кс/947/3490/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002320 від 20.12.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002320 від 20.12.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У клопотанні слідчий просить накласти арешт на грошові кошти, вилучені у ході проведеного 07.03.2024 року санкціонованого обшуку за місцем реєстрації та фактичного мешкання ОСОБА_5 в приміщенні квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування підстав накладення арешту на майно вказує, що постановою слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні від 07.03.2024 вилучені ході обшуку місця мешкання ОСОБА_5 речі і документи визнані речовими доказами по кримінальному провадженню, оскільки є достатньо підстав вважати, що вони містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та могли використовуватися як засіб вчинення кримінального правопорушення по кримінальному провадженню № 0002320 від 20.12.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368КК України, зокрема, документи мають відношення до обставин, вчинення кримінального правопорушення.

Вказане стало підставою для звернення слідчого до слідчого суді із клопотанням про арешт таких грошових коштів.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, проте від прокурора ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду клопотання була належним чином повідомленою, її захисник адвокат ОСОБА_7 звернулась з заявою про розгляд клопотання у відсутність ОСОБА_5 .

Зважаючи на відсутність як прокурора, слідчого так і власника майна, керуючись вимогами ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду такого клопотання за відсутності наведених осіб.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Вимоги до клопотання слідчого, прокурора про арешт майна викладені в ч.2 ст.171 КПК України. Так, зокрема, в клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з поданого слідчим клопотання, воно відповідає вимогам закону, подане з додержанням вимог статті 171 КПК України, містить всі встановлені законом обставини, а тому підстави для його повернення слідчому відсутні.

Слідчий суддя, суд при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна (п.п.1,2,5,6 ч.2 ст.173 КПК України).

В ході судового розгляду встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002320від 20.12.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Одеської митниці Державної митної служби України, - ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки начальника відділу складського обліку, зберігання, оцінки вилученого майна та розпорядження ним Одеської митниці та ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді головного державного інспектора відділу складського обліку, зберігання, оцінки вилученого майна та розпорядження ним Одеської митниці, вимагають неправомірну вигоду у розмірі 1 000 доларів США у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за виконання дій, які належать до їх компетенції, а саме: видачу розмитненого товару зі складського приміщення Одеської митниці, розташованого на території митного посту «Придунайський» за адресою АДРЕСА_2 .

Зокрема, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в грудні 2023 року ОСОБА_10 привезла товар, придбаний ОСОБА_9 з Республіки Молдова на територію України через пункт пропуску «Табаки-Мирноє», де задекларувала товар і передала його працівниками митниці для розміщення на складі.

З метою отримання зазначеного товару, на підставі довіреності, виданої на ім`я ОСОБА_9 . ОСОБА_10 , останній звернувся у встановленому порядку до Одеської митниці, де ОСОБА_8 повідомила йому, що з метою безперешкодного отримання ним свого товару, він має надати неправомірну вигоду в розмірі 500 доларів США їй за сприяння у цьому та неправомірну вигоду в розмірі 500 доларів США ОСОБА_5 за безперешкодну видачу такого товару.

07.03.2024 в період часу з 18:59 до 19:50 був проведений санкціонований обшук місця реєстрації та фактичного мешкання ОСОБА_5 в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено і вилучено: грошові кошти в сумі 500 доларів США 5 купюр номіналом 100 доларів із ідентифікаційними номерами: KB35517860D, KI02619191A, KE89093761A, KB98322805F, CF74220600A, які поміщено до сейф-пакету НПУ №PSP1184255.

07.03.2024 слідчим у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до абз. 1 ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що механізм розслідуваної злочинної діяльності передбачав залучення ОСОБА_5 , яка обіймала посаду головного державного інспектора відділу складського обліку, зберігання, оцінки вилученого майна та розпорядження ним Одеської митниці для сприяння безперешкодного отримання товару та безперешкодну видачу такого товару з Одеської митниці. У свою чергу, за версією слідства, за вчинення вказаних дій ОСОБА_5 призначалася неправомірна вигода в розмірі 500 дол. США.

Враховуючи зазначені вище обставини, на переконання слідчого судді, наразі наявні підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, оскільки вилучені грошові кошти могли бути набуті кримінально протиправним шляхом та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а походження коштів підлягає ретельній перевірці під час досудового розслідування

На підставі наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено, що зазначене майно, відповідно до положень ст. 170 КПК України відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, постановою слідчого від 07.03.2024 визнані речовим доказом, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки могли бути набуті кримінально протиправним шляхом та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування кримінального провадження № 0002320 від 20.12.2023.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, які були засобами вчинення злочинів, та залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Так, приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, даних про призначення експертного дослідження, вилучених речей, результатів огляду інформації, яка міститься на них, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 07.03.2024 року, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002320 від 20.12.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною володіння, користування та розпорядження на майно, виявлене та вилучене 07.03.2024 в ході проведення обшуку місця реєстрації та фактичного мешкання ОСОБА_5 в приміщенні квартири АДРЕСА_1 ,а саме:

грошові кошти в сумі 500 доларів США 5 купюр номіналом 100 доларів із ідентифікаційними номерами: KB35517860D, KI02619191A, KE89093761A, KB98322805F, CF74220600A.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1