КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/914/2024 Категорія: ч. 4 ст. 358 КК України
ЄУН: 760/2725/23 Суддя у І інстанції: ОСОБА_1
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 липня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000106, внесеного до ЄРДР 21 жовтня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - ОСОБА_7 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 1 березня 2023 року,яким

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Брилівка Ставищенського р-ну Київської області, українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень,

за участю сторін апеляційного провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим в тому, що у вересні 2022 року, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення порядку, визначеного постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», вирішив отримати завідомо підроблений документ - водійське посвідчення на право керування транспортними засобами категорій В, С1, С з метою його подальшого використання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , не пізніше 19 вересня 2022 року, перебуваючи за місцем свого проживання, з використанням мережі Інтернет замовив у невстановленої слідством особи виготовлення завідомо підробленого офіційного документу - посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій В, С1, С.

У подальшому ОСОБА_6 надіслав невстановленій слідством особі свої анкетні дані, власну фотокартку, а також дані посвідчення водія, виданого ТСЦ3249 від 18 вересня 2021 року ОСОБА_6 , які були використані невстановленою особою для виготовлення підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що дає право особі керувати транспортними засобами категорій В, С1, С, тим самим надавши засоби для виготовлення підробленого посвідчення з метою подальшого його використання, сприяючи в підробленні посвідчення, яке видається установою та надає права, а також сплатив на надану невстановленою особою банківську картку грошові кошти у сумі 6000 грн.

У подальшому за допомогою послуг «Нової пошти» ОСОБА_6 було надіслано для його власних потреб підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з зазначенням категорій В, С1, С, яке він отримав в одному з відділень «Нової пошти».

Крім того, 19 вересня 2022 року приблизно о 08:35 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив порушення правил дорожнього руху, та на нього було складено протокол ЕАР5910251. Під час оформлення матеріалів ОСОБА_6 на прохання працівника патрульної поліції надати документи для перевірки надав завідомо підроблене посвідчення водія, чим використав завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що дає право особі керувати транспортними засобами категорій В, С1, С.

Згідно з висновком НДЕКЦ МВС України від 14 листопада 2022 року № СЕ-19/111-22/47915-ДД бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 видане на ім`я « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України (виготовленими Поліграфічним комбінатом «Україна»).

Згідно з відповіддю Головного Сервісного центру МВС станом на 18 січня 2023 року в Єдиному державному реєстрі МВС наявна інформація щодо видачі ОСОБА_6 посвідчення водія серії НОМЕР_1 , що дає право особі керувати транспортними засобами категорій В, С1, С, 18 серпня 2021 року ТСЦ3249 РСЦ МВС в Київській області з приміткою «зданий на зберігання».

Згідно з відповіддю ТСЦ3249 РСЦ МВС в Київській області, ОСОБА_6 отримав посвідчення водія після складання теоретичного та практичного іспитів серії НОМЕР_3 категорії В, С1, С, 17 серпня 2010 року в Ставищенському МРЕВ, на підставі свідоцтва про закінчення навчального закладу з підготовки, перепідготовки водіїв транспортних засобів серії НОМЕР_2 від 25 травня 2010 року, видане Жашківським РСТК ТСОУ. 18 вересня 2021 року в ТСЦ 3249 посвідчення водія НОМЕР_3 категорії В, С1, С від 17 серпня 2010 року було замінено на посвідчення водія НОМЕР_1 категорії В, С1, С. 28 грудня 2021 року ОСОБА_6 позбавлено права керування транспортними засобами на три роки Деснянським районним судом м. Києва, 2 червня 2022 року посвідчення водія НОМЕР_1 категорії В, С1, С від 18 вересня 2021 року надійшло до ТСЦ 3249 на зберігання від РСЦ ГСЦ МВС в Київській області та 8 жовтня 2021 року дане посвідчення надійшло до РСЦ ТСЦ МВС в Київській області.

Цим же вироком вирішена доля речового доказу.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних проступків передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання: за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.; за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних проступків, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто, в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень. В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що в порушення вимог закону судом не призначено окремо покарання за кожне кримінальне правопорушення, скоєне ОСОБА_6 . Також не визначено, яким чином призначено остаточне покарання (шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань). Таким чином, як наголошує прокурор, при постановленні вироку суд не застосував вимоги ст. 70 КК України при призначені покарання за сукупністю проступків.

Окрім того, як вказав прокурор, у зв`язку із незастосуванням положень ст. 70 КК України покарання, призначене судом, не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість.

Так, прокурор зазначає, що санкція ч. 1 ст. 358 КК України передбачає покарання у виді штрафу у розмірі до 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, ч. 4 ст. 358 КК України - до 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Призначення покарання, що наближається до мінімального розміру покарання за вчинення двох проступків, на переконання прокурора, є невідповідним та несправедливо м`яким за розміром відповідно до ступеню тяжкості.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, не вбачаючи доцільності іншого покарання, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши апеляційний розгляд в її межах, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався не у повному обсязі.

Так висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у пособництві в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, а також у використанні завідомо підробленого документа, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам, встановленим судом.

Порушень кримінального процесуального закону при розгляді обвинувального акта щодо вчинення ОСОБА_6 кримінальних проступків у спрощеному порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, колегія суддів не вбачає, а тому обставини вчинення кримінальних правопорушень, як і правова кваліфікація дій обвинуваченого, відповідно до вимог ч. 1 ст. 394 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду лише в межах поданої прокурором апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора про недотримання вимог закону при призначенні судом першої інстанції покарання обвинуваченому.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, серед іншого, зазначається покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Однак, на переконання колегії суддів, судом першої інстанції наведених вимог закону не дотримано, на що обґрунтовано послався прокурор в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду.

Так місцевий суд, визнаючи ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, призначив обвинуваченому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень, тобто, суд не дотримався вимог закону та не призначив обвинуваченому покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, а також остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, що є істотним порушенням вимог закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, та відповідно до вимог ст. 407, 409, 412 КПК України є підставою для скасування вироку в частині призначеного покарання з ухваленням в цій частині нового вироку судом апеляційної інстанції.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК Українипокарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а й повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Згідно з загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому колегія суддів враховує обставини, враховані судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та дані про особу обвинуваченого: те, що ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до кримінальних проступків; є особою, раніше не судимою, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо; обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи особу обвинуваченого, обставини, що передували вчиненню ним кримінальних правопорушень, а саме, те, що він був позбавлений у встановленому законом порядку права керування транспортними засобами, характер вчинених кримінальних проступків, колегія суддів вважає, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання у виді штрафу в межах санкцій, встановлених ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Санкцією ч. 1 ст. 358 КК України передбачено покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкція ч. 4 ст. 358 КК України передбачає покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на обставини справи, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, колегія суддів доходить висновку про призначення ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на те, що ОСОБА_6 вчинив два кримінальних правопорушення, колегія суддів керується положеннями ч. 1 ст. 70 КК України та вважає необхідним призначити остаточне покарання обвинуваченому шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за ч. 4 ст. 358 КК України, більш суворим, призначеним за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

Саме таке покарання буде відповідати вимогам ст. 65 КК України та буде необхідним для досягнення його мети, тобто, необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 1 березня 2023 року щодо ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України - скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок:

Призначити ОСОБА_6 покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_6 призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за ч. 4 ст. 358 КК України, більш суворим, призначеним за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358КК України, у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

______________________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4