УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002503 від 11.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання вказано, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування № 0002503 від 11 червня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

17.06.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у порядку ст. 208 КПК України, та проведено особистий обшук останнього, в ході чого виявлено та вилучено: В правій кишені кофти виявлено пусту пачку з під сірників марки «Cricket», в правій кишені шортів виявлено 12 сірників, зав`язаних шнурком, в лівій кишені шортів виявлено запальничку марки «Smile», червоного кольору, які поміщено до паперового пакунку; З правої кишені шортів вилучено грошові кошти у сумі 32 гривень, фішку з написами «PockerClub 100G», які поміщено до спеціального пакету № ICR 0128591; З правої кишені шортів вилучено мобільний телефон марки «Apple» моделі «iPhone», білого кольору, в чохлі, який поміщено до спеціального пакету № ICR 0128590; Кофту синього кольору з білими написами вилучено та поміщено до паперового пакету.

17.06.2024 постановою слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві вищевказані речі було визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

17.06.2024 прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 винесено постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань № 0002503 від 11.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України та № 0002617 від 17.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, та об`єднано в одне провадження, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0002503 від 11.06.2024.

17.06.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України.

17.06.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України.

Посилаючись на встановлені в ході досудового розслідування обставини, з метою забезпечення збереження речових доказів, які мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні, слідчий просив накласти на вказане вище майно, яке було вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_5 .

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій клопотання підтримав та просив здійснювати розгляд без його участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою слідчого.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття прокурора та власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя ухвалив здійснювати розгляд справи без їх участі.

За правилами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши сторін, дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування № 0002503 від 11 червня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

17.06.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , затримано у порядку ст. 208 КПК України, та проведено особистий обшук останньої, в ході чого виявлено та вилучено: Сумка чорного кольору, в середині якої знаходиться: 1 (один) ключ, пачка вологих серветок, які вилучено та поміщено до спеціального пакету № PSP 3218958; Рушник блакитного кольору, ганчірка жовтого та білого кольору, які вилучено та поміщено до спеціального пакету № EXP 0462028; Порожня пластикова пляшка зеленого кольору, яку вилучено та поміщено до спеціального пакету № PSP 3218956.

17.06.2024 винесено постанову про визнання зазначеного вище майна речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, арешт майна з огляду на положення, передбачені п.1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як постанова слідчого про визнання вилученого майна речовим доказом так і клопотання про арешт майна, з посиланням на встановлені у кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, містять відповідні мотиви та підстави на обґрунтування висновку про відповідність такого майна ознакам речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема посилання на те, що вилучене майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

З огляду на викладене, перевіривши додані до клопотання матеріали, оцінивши розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для власника майна, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешт на вказане майно, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, виявлене та вилучене в ході затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: пусту пачку з під сірників марки «Cricket», 12 сірників, зав`язаних шнурком, запальничку марки «Smile», червоного кольору, які поміщено до паперового пакунку, грошові кошти у сумі 32 гривень, фішку з написами «PockerClub 100G», які поміщено до спеціального пакету № ICR 0128591, мобільний телефон марки «Apple» моделі «iPhone», білого кольору, в чохлі, який поміщено до спеціального пакету № ICR 0128590, кофту синього кольору з білими написами вилучено та поміщено до паперового пакету.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1