Справа № 755/5655/24
№ 1-кс/755/1374/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" травня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Євпаторія, АР Крим, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000093 від 21.03.2024 року за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110, ч. 6 ст. 111-1, ч. 3 ст. 436-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

Клопотання погоджено з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням ГУ СБ України в АР Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000093 від 21.03.2024 за підозрою ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 110 КК України, тобто у публічних закликах до вчинення умисних дій, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України та ч. 6 ст. 111-1 КК України, а саме - у колабораційній діяльності, тобто активній участі у заходах політичного характеру, здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та/або його окупаційною адміністрацією, спрямованих на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації чи збройних формувань, за відсутності ознак державної зради і ч. 3 ст. 436-2 КК України, тобто у виправдовуванні, визнанні правомірною, запереченні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовуванні, визнанні правомірною, запереченні тимчасової окупації частини території України, а також глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань РФ, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих РФ, а також представників окупаційної адміністрації РФ, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та представників підконтрольних РФ самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України, вчинені з використанням засобів масової інформації.

Встановлено, що в період 19-22 лютого 2014 року, Російська Федерація, використовуючи загострення політико-соціальної напруженості в Україні як привід для вторгнення на її суверенну територію, у порушення міжнародно-правових норм, у тому числі Договору про дружбу, співпрацю та партнерство між Україною та Російською Федерацією (ратифікований Законом України № 13/98-ВР від 14.01.1998 та Федеральним Законом Російської Федерації № 42-ФЗ від 02.03.1999), Конституції України, із застосуванням кадрових військових підрозділів своїх збройних сил, а також підконтрольних уряду РФ проросійських політичних та інших організацій та об`єднань, вчинила захоплення адміністративних будівель органів державної влади України в Автономній Республіці Крим, блокування українських військових частин, а також організацію і проведення незаконного «референдуму щодо самовизначення Криму» на території АР Крим, із заздалегідь відомим та підконтрольним РФ результатом, який в подальшому, став формальною підставою для прийняття незаконного рішення про включення до складу РФ території АР Крим і міста Севастополя на правах суб`єктів федерації.

Таким чином, з 20.02.2014 року Російська Федерація, як держава-агресор, здійснила окупацію території України - півострова Крим із застосуванням збройних сил, військових підрозділів та парамілітарних утворень.

З метою реалізації політики окупації та остаточного приєднання тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополь до складу РФ, а також, придушення спротиву проукраїнського населення Криму, вищим керівництвом РФ було прийнято низку «законів та підзаконних нормативних актів», якими незаконно створено, так звані судові, правоохоронні органи та органи місцевого самоврядування Республіки Крим.

24 лютого 2022 року, у зв`язку з відкритим військовим вторгненням РФ в Україну, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України «Про введення військового стану в Україні» №2002-ІХ від 24.02.2022 року, яким в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб. У подальшому, відповідними Указами Президента, затвердженими законами України, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2014 року активно сприяв та сприяє окупаційній владі РФ на тимчасово окупованій території АР Крим, здійснюючи інформаційну діяльність на підтримку держави-агресора щодо повномасштабної військової агресії РФ проти України.

Зокрема, з 2014 року ОСОБА_6 , маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення факту окупації Автономної Республіки Крим з боку РФ, перебуваючи на території Автономної Республіки Крим, із власної ініціативи, добровільно зареєструвався як індивідуальний підприємець за законодавством РФ та розпочав провадження господарської діяльності, у тому числі, з окупаційною адміністрацією держави-агресора.

У подальшому, з 17.12.2019 року до 27.05.2022 року ОСОБА_6 обіймав посаду голови, так званого «Государственного комитета молодежной политики Республики Крым», та здійснював інформаційну діяльність на підтримку держави-агресора у повномасштабній військовій агресії РФ проти України, а також, виправдовував і визнавав правомірною збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату в 2014 році, у тому числі, шляхом визнання правомірною тимчасову окупацію частини території України.

Так, обіймаючи посаду, так званого голови, так званого «Государственного комитета молодежной политики Республики Крым», ОСОБА_6 активно сприяв становленню окупаційної влади РФ на ТОТУ АР Крим, брав участь у проведенні політичних заходів з підтримки збройної агресії РФ проти України, метою яких є проведення активної російської пропагандистської діяльності, здійснення впливу на формування інформаційного проросійського простору серед населення АР Крим, а також, на суспільну свідомість мешканців АР Крим, шляхом просування проросійських наративів, що є складовою частиною внутрішньополітичної стратегії Російської Федерації на окупованих територіях.

З метою поширення зазначених матеріалів, ОСОБА_6 використовував власну сторінку (акаунт) у соціальній мережі «ВКонтакте» під назвою « ОСОБА_7 » (посилання на профіль: ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

При цьому, ОСОБА_6 переслідував мету поширення у російському та українському (на тимчасово окупованих територіях) інтернет-просторі за допомогою соціальної мережі «ВКонтакте» проросійських наративів, як серед 741 особи, які є його «друзями» у вказаній соціальній мережі, так і серед необмеженого кола осіб інформації, для чого відкрив вільний доступ до свого профілю для перегляду публікацій, їх поширення, коментування, ставлення вподобань тощо.

Разом із тим, інтернет-видання (веб-сайт) є засобом, призначеним для публічного поширення друкованої або аудіовізуальної інформації, а відтак, є засобом масової інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 Закону України «Про інформацію», масова інформація - інформація, що поширюється з метою її доведення до необмеженого кола осіб.

Засоби масової інформації - засоби, призначені для публічного поширення друкованої або аудіовізуальної інформації.

Визначення поняття «аудіовізуальна інформація» міститься у статті 1 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», відповідно до якої, аудіовізуальна інформація - будь-які сигнали, що сприймаються зоровими і слуховими рецепторами людини та ідентифікуються як повідомлення про події, факти, явища, процеси, відомості про осіб, а також, коментарі (думки) про них, що передаються за допомогою зображень та звуків.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про телекомунікації», інтернет - всесвітня інформаційна система загального доступу, яка логічно зв`язана глобальним адресним простором та базується на Інтернет-протоколі, визначеному міжнародними стандартами.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про інформацію» визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

З огляду на викладене, інформація, яка поширюється через мережу Інтернет, орієнтована на необмежене коло осіб, відповідно, є масовою інформацією. При цьому, інтернет-видання (веб-сайт) є засобом, призначеним для публічного поширення друкованої або аудіовізуальної інформації, є засобом масової інформації.

Зокрема, 28.02.2022 року ОСОБА_6 , точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи у невстановленому місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та використовуючи власну сторінку (акаунт) у соціальній мережі «ВКонтакте» під назвою « ОСОБА_7 » (посилання на профіль: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), поширив матеріал за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 . Досудовим розслідуванням встановлено, що у вказаному матеріалі містяться публічні заклики до вчинення умисних дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

02 березня 2022 року ОСОБА_6 , точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи у невстановленому місці, використовуючи власну сторінку (акаунт) у соціальній мережі «ВКонтакте» під назвою « ОСОБА_7 » (посилання на профіль: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), від свого імені поширив матеріал за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що у вказаному матеріалі містяться публічні заклики до вчинення умисних дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Також, 02.03.2022 року ОСОБА_6 , точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи у невстановленому місці, використовуючи власну сторінку (акаунт) у соціальній мережі «ВКонтакте» під назвою « ОСОБА_7 » (посилання на профіль: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), від свого імені розмістив допис: «Я поддерживаю Президента! Я горжусь, что я - Россиянин. #КрымZаПутина #своихнебросаем» та відео матеріал у формі особистого звернення тривалістю 2 хв. 17 сек., за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що у вказаному матеріалі містяться публічні заклики до вчинення умисних дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

03 березня 2022 року ОСОБА_6 , точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи у невстановленому місці, використовуючи власну сторінку (акаунт) у соціальній мережі «ВКонтакте» під назвою « ОСОБА_7 » (посилання на профіль: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), опублікував матеріал за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 із дописом: «Военнослужащие ВСУ. Они сдались и будут жить». Досудовим розслідуванням встановлено, що у вказаному матеріалі містяться публічні заклики до вчинення умисних дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

16 березня 2022 року ОСОБА_6 , використовуючи власну сторінку (акаунт) у соціальній мережі «ВКонтакте» під назвою « ОСОБА_7 » (посилання на профіль: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), від свого імені опублікував матеріал за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 . Досудовим розслідуванням встановлено, що у вказаному матеріалі містяться публічні заклики до вчинення умисних дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Далі, 18.03.2022 року ОСОБА_6 , точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи у невстановленому місці, використовуючи власну сторінку (акаунт) у соціальній мережі «ВКонтакте» під назвою « ОСОБА_7 » (посилання на профіль: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), від свого імені поширив матеріал за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 . Досудовим розслідуванням встановлено, що у вказаному матеріалі містяться публічні заклики до вчинення умисних дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України, а саме у публічних закликах до вчинення умисних дій, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 у березні 2022 року, як голова окупаційного органу РФ, так званого «Государственного комитета молодежной политики Республики Крым», умисно здійснював інформаційну діяльність у співпраці з державою-агресором, спрямовану на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації та збройних формувань та на уникнення відповідальності за збройну агресію проти України.

Так, 16.03.2022 року ОСОБА_6 , точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи у невстановленому місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з метою поширення у російському та українському (на тимчасово окупованих територіях) інтернет-просторі інформації, яка за своїм об`єктивним змістом спрямована на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації та збройних формувань та на уникнення відповідальності за збройну агресію проти України, використовуючи власну сторінку (акаунт) у соціальній мережі «ВКонтакте» під назвою « ОСОБА_7 » (посилання на профіль: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), як засіб масової інформації (в розумінні вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про телекомунікації» та ст. 22 Закону України «Про інформацію»), від свого імені поширив матеріал за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 . Досудовим розслідуванням встановлено, що у вказаному матеріалі містяться публічні висловлювання, які виражають підтримку держави-агресора та її окупаційної адміністрації.

Також, 18.03.2022 року ОСОБА_6 , точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи у невстановленому місці, з метою поширення у російському та українському (на тимчасово окупованих територіях) інтернет-просторі інформації, яка за своїм об`єктивним змістом спрямована на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації та збройних формувань та на уникнення відповідальності за збройну агресію проти України, використовуючи власну сторінку (акаунт) у соціальній мережі «ВКонтакте» під назвою « ОСОБА_7 » (посилання на профіль: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), як засіб масової інформації (в розумінні вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про телекомунікації» та ст. 22 Закону України «Про інформацію»), від свого імені поширив матеріал за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 . Досудовим розслідуванням встановлено, що у вказаному матеріалі містяться публічні висловлювання, які виражають підтримку держави-агресора та її окупаційної адміністрації.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, а саме -колабораційній діяльності, тобто у здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та/або його окупаційною адміністрацією, спрямованої на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації чи збройних формувань, за відсутності ознак державної зради.

Крім цього, громадянин України ОСОБА_6 у березні 2022 року, використовуючи власну сторінку (акаунт) у соціальній мережі «ВКонтакте» під назвою « ОСОБА_7 » (посилання на профіль: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) поширив матеріали, в яких міститься виправдовування, визнанні правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі, шляхом виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України.

Так, 16.03.2022 року ОСОБА_6 , точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи у невстановленому місці, використовуючи власну сторінку (акаунт) у соціальній мережі «ВКонтакте» під назвою « ОСОБА_7 » (посилання на профіль: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), від свого імені поширив матеріал за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 . Досудовим розслідуванням встановлено, що у вказаному матеріалі міститься виправдовування, визнанні правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі, шляхом виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України.

Також, 18.03.2022 року ОСОБА_6 , точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи у невстановленому місці, використовуючи власну сторінку (акаунт) у соціальній мережі «ВКонтакте» під назвою « ОСОБА_7 » (посилання на профіль: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), від свого імені поширив матеріал за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 . Досудовим розслідуванням встановлено, що у вказаному матеріалі міститься виправдовування, визнанні правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі, шляхом виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, а саме - у виправдовуванні, визнанні правомірною, запереченні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовуванні, визнанні правомірною, запереченні тимчасової окупації частини території України, а також глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також представників окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та представників підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України, вчинені з використанням засобів масової інформації.

08 березня 2024 року в кримінальному провадженнi № 0000076 від 06.07.2022 року складено письмове повiдомлення про пiдозру громадянину України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженцю м. Євпаторія, Автономної Республіки Крим, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110, ч. 6 ст. 111-1, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

12 березня 2024 року у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, письмове повідомлення про підозру йому вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, тобто, шляхом опублікування повідомлення про підозру в газеті «Урядовий кур`єр» (№ НОМЕР_5 ( НОМЕР_2 ) від 12 березня 2023 року (протокол огляду від 12.03.2024 року) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора (протокол огляду від 12.03.2024 року).

Крім цього, 12.03.2024 року за допомогою додатків «Viber», «WatsApp» та «Telegram» на номер мобільного телефону НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_6 , були відправлені та доставлені повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 до слідчого управління ГУ СБУ в АР Крим на 18.03.2024 року, 19.03.2024 року та 20.03.2024 року (протокол огляду від 12.03.2024 року).

21 березня 2024 року постановою прокурора виділено з кримінального провадження № 0000076 від 06.07.2022 року матеріали досудового розслідування за підозрою громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110, ч. 6 ст. 111-1 та ч. 3 ст. 436-2 КК України, в окреме кримінальне провадження № 0000093 від 21.03.2024 року.

Незважаючи на вжиті заходи щодо належного повідомлення ОСОБА_6 про підозру та направлені йому повістки, останній за викликами до слідчого не прибув, причин неприбуття та жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надав, а тому, у зв`язку з викладеним, в органу досудового розслідування з`явились обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування та суду.

21 березня 2024 року у зв`язку з тим, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності та його місцезнаходження невідоме, підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Викладені обставини та повідомлена ОСОБА_6 підозра підтверджується сукупністю доказів, отриманих у ході даного кримінального провадження, у тому числі: повідомленням оперативного підрозділу - Управління «М» ДЗНД СБ України (вих. № 5/4/3-257 від 09.01.2023 року), відповідно до якого, громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проводить інформаційну діяльність на шкоду державній безпеці України, а саме, використовуючи власну сторінку у соціальній мережі «ВКонтакте», поширює матеріали, які містять публічні заклики до підтримки рішень керівництва держави-агресора щодо повномасштабної військової агресії проти України, а також, публічно не визнає державний суверенітет України на тимчасово окупованій території України; рапортом оперуповноваженого Управління «М» ДЗНД СБ України від 05.01.2023 року про те, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проводить інформаційну діяльність на шкоду державній безпеці України, а також причетний до організації та проведення на ТОТ АР Крим заходів політичного характеру у співпраці з окупаційною адміністрацією, спрямованих на підтримку держави-агресора; відповіддю оперативного підрозділу Управління «М» ДЗНД СБ України (вих. № 5/4/3-1104 від 26.01.2023 року) на доручення слідчого, відповідно до якої, ОСОБА_6 адмініструє власну сторінку в соціальній мережі «ВКонтакте» ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якій поширює матеріали, що містять публічну підтримку рішень керівництва держави-агресора щодо повномасштабної військової агресії проти України, а також, невизнання державного суверенітету України на тимчасово окупованій території України; протоколом огляду від 25.01.2023 року сторінки користувача ОСОБА_6 у соціальній мережі «ВКонтакте» ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого, виявлено публікації, які мають ознаки закликів до вчинення умисних дій, з метою зміни меж території та державного кордону України, а також, підтримки збройних формувань держави-агресора та виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році; відповіддю оперативного підрозділу Управління «М» ДЗНД СБ України (вих. № 5/4/3-2692 від 24.02.2023 року) на доручення слідчого, відповідно до якої, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 , виданим Євпаторійським МВ ГУ МВС України в Криму 15.12.2001 року; висновком експерта КНДІСЕ від 09.02.2023 року № 3912/23-39 за результатами проведення судової лінгвістичної експертизи, відповідно до якого, в текстах публікацій, розміщених на сторінці користувача соціальної мережі «ВКонтакте» ІНФОРМАЦІЯ_2 із даними « ОСОБА_7 », містяться публічні заклики до вчинення умисних дій, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також, підтримка держави-агресора та її збройних формувань та виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році; протоколом огляду від 21.02.2023 року сторінки соціальній мережі «ВКонтакте» ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого, зафіксовано фотозображення та відеозапис користувача « ОСОБА_7 »; відповіддю АТ КБ «Приватбанк» від 11.01.2024 року № 20.1.0.0.0/7-240110/50391 про те, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був клієнтом вказаної банківської установи; протоколом огляду від 12.02.2024 року матеріалів, отриманих в АТ КБ «Приватбанк» у результаті тимчасового доступу, в яких виявлено достовірне фотозображення громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; висновком експерта УНД ІСТЕ СБУ від 28.02.2024 року № 226/1 за результатами проведення судової портретної експертизи, відповідно до якого, на фотозображенні та відеозаписі користувача соціальної мережі «ВКонтакте» із даними « ОСОБА_7 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 зображений громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; протоколом огляду від 01.03.2024 року, яким встановлено, що з 17.12.2019 року до 27.05.2022 року ОСОБА_6 обіймав посаду голови, так званого «Государственного комитета молодежной политики Республики Крым»; протоколом огляду від 08.03.2023 року мережі Інтернет, яким додатково підтверджено, що голова, так званого « ІНФОРМАЦІЯ_6 » та громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - є однією особою; протоколом огляду від 12.03.2024 року газети «Урядовий кур`єр» (№ НОМЕР_5 ( НОМЕР_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_7 ), де опубліковано повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 до слідчого управління ГУ СБУ в АР Крим на 18.03.2024 року, 19.03.2024 року та 20.03.2024 року; протоколом огляду від 12.03.2024 року офіційного веб-сайту Офісу Генерального прокурора, відповідно до якого, на вказаному інтернет-ресурсі 12.03.2024 року опубліковано повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 до слідчого управління ГУ СБУ в АР Крим на 18.03.2024 року, 19.03.2024 року та 20.03.2024 року; протоколом огляду від 12.03.2024 року мобільного телефону, за допомогою якого, через додатки «Viber», «WatsApp» та «Telegram» на номер мобільного телефону НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_6 , були відправлені та доставлені повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 до слідчого управління ГУ СБУ в АР Крим на 18.03.2024 року, 19.03.2024 року та 20.03.2024 року; відповіддю ХНУ ім. В. ОСОБА_8 від 28.02.2023 року № 0102/123 про те, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 2008 році закінчив історичний факультет даного університету, з характеризуючими даними стосовно даної особи; відповіддю на вимогу ДІ МВС України від 24.04.2023 року № 30668/16-5925-2023 про те, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не судимий; відповіддю з Офісу Президента України від 16.08.2023 року № 45-01/836, відповідно до якої, матеріали стосовно припинення громадянства України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства не надходили; відповіддю оперативного підрозділу Управління «П» ДЗНД СБ України (вих. № 5/4/2-4337 від 03.04.2024 року) на доручення слідчого, відповідно до якої, ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України АР Крим, відомостей про намір його прибуття на контрольовану українською владою територію не отримано, остання відома адреса проживання підозрюваного ОСОБА_6 : АР Крим (тимчасово окупована територія України), АДРЕСА_1 , користується номером телефону: НОМЕР_3 .

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1142, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Вказане підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Також, використовуючи знайомства та різноманітну залежність від нього свідків у даному провадженні, перебування свідків на окупованій Російською Федерацією частині території України, ОСОБА_6 може здійснювати на них вплив, у тому числі, й у способи, небезпечні для життя і здоров`я, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань.

Вказане підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме: підозрюваний може незаконно впливати на свідків.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_6 залишається на тимчасово окупованій території України - Автономній Республіці Крим та продовжує інформаційну діяльність на підтримку держави-агресора, сторона обвинувачення вбачає наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані обставини, а також те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється, у тому числі, у здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором, спрямованої на підтримку держави-агресора та її збройних формувань (ч. 6 ст. 111-1 КК України) - злочині, який відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжкий та за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років, вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та свідчать про те, що він переховується від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків чи продовжити вчинення кримінальних правопорушень, в яких підозрюється, а також, іншим чином перешкоджати їх розслідуванню.

З урахуванням неможливості запобігання вищенаведеним ризикам у інший спосіб, ніж обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_6 не вбачається.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі, прохав його задовольнити з підстав, викладених у ньому та зазначив, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, те, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, переховується від органу досудового розслідування і суду, може впливати на свідків та продовжує вчиняти свою протиправну діяльність.

Захисник ОСОБА_4 щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою поклався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора та захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 21.03.2024 року за № 0000093 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110, ч. 6 ст. 111-1, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

08 березня 2023 року в рамках кримінального провадження № 0000076 від 06.07.2022 року, з якого, згідно постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 21.03.2023 року, виділені матеріали кримінального провадження № 0000093 від 21.03.2024 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110, ч. 6 ст. 111-1, ч. 3 ст. 436-2 КК України, яке опубліковано в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», випуск № НОМЕР_5 ( НОМЕР_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_7 та 12.03.2024 року - на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім цього, на виконання вимог ст. 135 КПК України, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_9 перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим, повістки на 18.03.2024 року, 19.03.2024 року та 20.03.2024 року про виклик його до слідчого управління Головного управління СБ України в Автономній Республіці Крим також опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження № НОМЕР_5 (7712) від 12.03.2023 року та 12.03.2023 року - на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Зокрема, як вбачається з матеріалів клопотання, за допомогою месенджерів «Viber», «WatsApp» та «Telegram» на номер мобільного телефону ОСОБА_6 були відправлені та доставлені повідомлення про підозру та повістки про виклик останнього до слідчого управління ГУ СБУ в АР Крим на 18.03.2024 року, 19.03.2024 року та 20.03.2024 року.

У зв`язку з тим, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме, 21.03.2024 року ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана, могла вчинити це правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення, в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, у тому числі відносяться право на судовий захист та право на оскарження.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції гарантовано кожному право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, що відповідає зазначеним вимогам Конвенції та іншим міжнародно-правовим актам.

Процедура, передбачена ч. 6 ст. 193 КПК України, є випадком, який дозволяє суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_6 , який, зокрема, перебуває на тимчасово окупованій території України - АР Крим, не виїхав з неї до теперішнього часу, не з`явився на виклики слідчого, що є достатньою підставою вважати, що ОСОБА_6 переховується на вказаній території від органів досудового розслідування та суду, підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які передбачено покарання, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим, а усвідомлення підозрюваним цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування ризиків, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу учасників провадження, що у даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак, виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу, строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому, час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 днів - тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 днів - тимчасовий арешт заст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 днів - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

При цьому слідчий суддя роз`яснює, що ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Євпаторія, АР Крим, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: