Справа № 643/6071/24
Провадження № 1-кс/643/697/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0004289 від 13.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Харківського районного управління поліції №2 ГУ Національної поліції в Харківській області проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню №0004289 від 13.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.369-2 КК України.

13.12.2023 до СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області надійшли матеріали ОРС «Захист», про те що особа на ім`я ОСОБА_4 прийняла пропозицію за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

В ході досудового слідства встановлено, що до даного злочину причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса мешкання: АДРЕСА_1 , причетність даної особи встановлена під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та тимчасовим доступом до речей та документів.

06.06.2024 в період часу з 10 години 15 хвилин до 14 години 39 хвилин старшим слідчим СВ ХРУП №2 ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_6 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: оптичний диск; список на А4 1 шт.; копії документів ОСОБА_5 ; медична документація на ім`я ОСОБА_5 ; мобільний телефон «Самсунг»; планшет «Самсунг Galaxy Tab» A2017 R52 k 502 DNFK; слот сім-карти НОМЕР_1 ; жорсткий диск «Barra Cuda»; ноутбук «Lenovo»; ноутбук «HP»; жорсткий диск «Armor A30»; жорсткий диск «Toшиба».

Вищезазначені предмети визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому посилаючись на те, що вилучене майно буде використовуватись у якості речових доказів і з метою збереження речових доказів, позбавлення можливості їх знищення або переховування, просив накласти арешт на майно.

До початку судового розгляду прокурор подав заяву, з проханням розглядати клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник власників майна адвокат ОСОБА_7 до початку судового засідання подав заяву, в якій просив проводити судовий розгляд без їх участі. Просив врахувати письмові пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_8 надані до початку судового засідання.

До початку судового засідання від власника майна ОСОБА_5 надійшло клопотання, в якому останній проти задоволення клопотання про арешт майна заперечував, вказав, що під час обшуку працівниками поліції були вилучені оптичний диск, список на А4, копії документів ОСОБА_5 , смартфон Самсунг, планшет Самсунг Galaxy, медична документація ОСОБА_5 , які на праві власності належать ОСОБА_5 . Вилучені слот сім-карти ІНФОРМАЦІЯ_2 , жорсткий диск «Barra Cuda», жорсткий диск «Armor A30», ноутбук «Lenovo», ноутбук НР, які належать на праві власності ОСОБА_8 . Також, зазначив, що вилучення смартфону Самсунг та планшету Самсунг ставлять під загрозу безпеку життя та здоров`я ОСОБА_5 , оскільки є єдиним джерелом отримання та передачі інформації щодо повітряних тривог, а також інформації щодо евакуації.

До початку судового засідання від власника майна ОСОБА_8 надійшло клопотання, в якому остання проти задоволення клопотання про арешт майна заперечувала, вказала, що під час обшуку працівниками поліції були вилучені оптичний диск, список на А4, копії документів ОСОБА_5 , смартфон Самсунг, планшет Самсунг Galaxy, медична документація ОСОБА_5 , які на праві власності належать ОСОБА_5 . Вилучені слот сім-карти ІНФОРМАЦІЯ_2 , жорсткий диск «Barra Cuda», жорсткий диск «Armor A30», ноутбук «Lenovo», ноутбук НР, належать їй на праві власності. Вказані особисті речі були вилучені з її рюкзака та валізи. Ноутбуки та жорсткі диски використовуються нею для здійснення професійної діяльності. Ноутбук «Lenovo» та жорсткі диски є власністю ОСОБА_9 , та передані їй за договором позички №1/23.10.21 від 23.10.2021 на підставі акту приймання-передачі до нього.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вислухавши доводи учасників, вважає його таким, що підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчий суддя вважає, що строки для звернення з клопотанням про арешт майна прокурор не порушив.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

В свою чергу викладені доводи також знайшли своє підтвердження в рішеннях Європейського Суду з прав людини (далі, ЄСПЛ), в тому числі в рішеннях «Бакланов проти Росії» (від 09 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (від 24 березня 2005 року), де ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що: «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Аналізуючи вищевикладене, доводи учасників розгляду клопотання, досліджені матеріали клопотання, слідчим суддею не встановлено обставин, які б слугували підставою для визнання незаконними проведеного обшуку та вилучення майна під час його проведення. Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання здійснення досудового розслідування, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Так, стороною обвинувачення не доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно, а саме: жорсткий диск «Barra Cuda», жорсткий диск «Armor A30», ноутбук «Lenovo», має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Також, у судовому засіданні стороною захисту доведено, що жорсткий диск «Barra Cuda», жорсткий диск «Armor A30», ноутбук «Lenovo» належить ОСОБА_9 , який передав вказане майно ОСОБА_8 за договором позички №1/23.10.21 від 23.10.2021, що підтверджується актом приймання-передачі №1 до договору позички №1/23.10.21 від 23.10.2021, тому суд приходить до висновку про недоведеність стороною обвинувачення можливості використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні.

При цьому, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту майна: оптичного диску; списку на А4 1 шт; копії документів ОСОБА_5 ; медичну документацію на ім`я ОСОБА_5 ; мобільного телефону «Самсунг»; планшета «Самсунг Galaxy Tab» A2017 R52 k 502 DNFK; слот сім-карти НОМЕР_1 ; жорсткого диску «Toшиба»; ноутбук НР, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню, тому враховуючи положення статей 170, 173 КПК України, а також з врахуванням розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільним накласти арешт на вказане майно з передачею вищевказаного майна його власнику ОСОБА_5 на відповідальне зберігання під розписку, попередивши про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково та накласти арешт на майно:

- оптичний диск;

- список на А4 1 шт;

- копію документів ОСОБА_5 ;

- медична документація на ім`я ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон «Самсунг»;

- планшет «Самсунг Galaxy Tab» A2017 R52 k 502 DNFK;

- слот сім-карти НОМЕР_1 ;

- жорсткий диск «Toшиба»,

- ноутбук НР, які були виявлені та вилучені 06.06.2024 в період часу з 10.15 год до 14.39 год під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначене майно повернути його власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на відповідальне зберігання, попередивши його про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України.

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити прокурору.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1