Справа № 129/3764/23
Провадження по справі № 1-кп/129/297/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2024 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальне провадження № 0000437 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше несудимого, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст. 304 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, учня 11 класу ЗЗСО І-ІІІ ступенів с.Бубнівка, неодруженого, раніше несудимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

установив:

09.06.2023 зранку ОСОБА_4 мав намір вчинити крадіжку акумулятора, усвідомлював неповнолітній вік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запропонував останньому зустрітися у вечірній час та викрасти майно, на що останній погодився; цього ж дня 09.06.2023 близько 22 год. 30 хв., маючи умисел, спрямований на викрадення чужого майна, за попередньою змовою між собою, ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_4 біля місцевого магазину та вони разом прийшли на територію ТОВ «СОВПАЛЛ ЛТД» в с. Бубнівка Гайсинського району Вінницької області, вул. Лебедя, 1 ; реалізуючи свій кримінально - протиправний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з метою обернення чужого майна на користь ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, введеного на території України з 05.30 год 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ. від № 341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ, від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженого Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ, від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженого Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ), ОСОБА_5 залишився біля приміщення та спостерігав за тим, щоб їх дії не буди помічені, поки ОСОБА_4 через вікно проник всередину одного з приміщень, звідки через деякий час виволік через ворота на металевій тачці кустарного виробництва акумулятор «INC1AKUSUPRASENTOR 100 АН», належний керуючому ТОВ «СОВПАЛЛ ЛТД» ОСОБА_8 , який був придбаний за власні кошти останнього.Дочекавшись, поки ОСОБА_4 через вікно залишив вказане приміщення, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_4 забрали тачку із акумулятором та залишили місце події; викрадене майно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доставили за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , та останній розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 3166,70 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються:

- за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану;

- за ч. 1 ст. 304 КК України, як втягнення неповнолітнього в злочинну діяльність.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

ОСОБА_4 вину визнав повністю, каявся, дав показання про те, що 09.06.2023 зранку він мав намір вчинити крадіжку акумулятора зі сховища ТОВ «СОВПАЛЛ ЛТД» в с.Бубнівка, достовірно знав, що його знайомий ОСОБА_5 є неповнолітнім, запропонував йому зустрітися у вечірній час та викрасти майно, на що останній погодився; цього ж дня близько 22 год. 30 хв. вони зустрілися біля місцевого магазину, разом прийшли на територію ТОВ «СОВПАЛЛ ЛТД», де ОСОБА_5 залишився біля приміщення та спостерігав за тим, щоб їх дії не буди помічені, поки ОСОБА_4 через вікно проник всередину одного з приміщень, звідки через деякий час виволік через ворота на металевій тачці акумулятор, викрадене майно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доставили за місцем проживання ОСОБА_4 , де вінвикраденим майном розпорядився на власний розсуд.

ОСОБА_5 вину визнав повністю, каявся, дав показання про те, що 09.06.2023 зранку його знайомий ОСОБА_4 , який достовірно знав про вік ОСОБА_5 , повідомив йому про намір вчинити крадіжку акумулятора зі сховища ТОВ «СОВПАЛЛ ЛТД» в с.Бубнівка, запропонував йому зустрітися у вечірній час та викрасти майно, на що він погодився; цього ж дня близько 22 год. 30 хв. вони зустрілися біля місцевого магазину, разом прийшли на територію ТОВ «СОВПАЛЛ ЛТД», де ОСОБА_5 залишився біля приміщення та спостерігав за тим, щоб їх дії не буди помічені, поки ОСОБА_4 через вікно проник всередину одного з приміщень, звідки через деякий час виволік через ворота на металевій тачці акумулятор, викрадене майно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доставили за місцем проживання ОСОБА_4 ; з вартістю викраденого згоден.

З урахуванням позицій прокурора, обвинувачених, захисника, законного представника, які заявили про спрощений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки кожен з них розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності їх позицій, кожному з них роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання про призначення кожному обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Поряд з цим суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і законну санкцію, особу винного та визначені ст. 66,67 КК України пом`якшуючі та обтяжуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні кримінальних правопорушень особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , за відсутності обтяжуючих покарання обставин, пом`якшуючими його покарання обставинами суд визнає щире каяття та правдиві показання, повне відшкодування потерпілому заподіяної злочином шкоди, відсутність у нього судимості; також суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, має молодий вік, неодружений раніше несудимий; також суд враховує те, що ОСОБА_4 вчинено два тяжких злочини стосовно ст. 12 КК України, прохання потерпілого покарати обвинуваченого ОСОБА_4 на розсуд суду.

За таких обставин, суд визнає, що виправити ОСОБА_4 і запобігти вчиненню ним нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, з іспитовим строком два роки; на підставі ст.75 КК України від призначеного покарання звільнити, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він не вчинить нових кримінальних правопорушень та виконає покладені на нього цим вироком передбачені ч.1 ст.76 КК України обов`язки.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами і такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи ОСОБА_5 , який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, є неповнолітнім, неодружений, несудимий, суд визнає щире каяття та правдиві показання, відшкодування потерпілому заподіяної злочином шкоди, відсутність претензій з боку потерпілого та судимості; також суд враховує те, що вчинений ОСОБА_5 злочин є тяжким стосовно ст. 12 КК України, а також прохання потерпілого покарати обвинуваченого ОСОБА_5 на розсуд суду.

За таких обставин суд визнає, що виправити ОСОБА_5 і запобігти вчиненню ним нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції його від суспільства, призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді громадських робіт, із застосуванням правил ч.1 ст. 100 КК України.

Скасуванню відповідно до ст.174 КПК України підлягає арешт, накладений ухвалою слідчого судді Гайсинського районного суду від 09.11.2023 р. на акумулятор «INCIAKU SUPRA SENTOR» на 100 Ah та металеву тачку кустарного виробництва з двома колесами.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Стягненню з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , законного представника ОСОБА_5 , в рівних частках (по 358,47 грн.) на користь держави підлягають процесуальні витрати на проведення судової експертизи в розмірі 716,94 грн. на підставі ч.2 ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу відносно обвинувачених не обирати.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 369,370,371,373,374 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України, призначити йому покарання:

- за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

- за ч.1 ст.304 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

За правилами ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбуття призначеного остаточного покарання звільнити, якщо в період іспитового строку тривалістю два роки він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього цим вироком обов`язки.

Згідно з ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Початок іспитового строку щодо ОСОБА_4 рахувати із дня проголошення вироку.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сорок годин з урахуванням положень ч.1 ст. 100 КК України.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 та законного представника ОСОБА_5 . ОСОБА_7 в рівних частках (по 358,47 грн.) на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз в розмірі 716,94 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Гайсинського районного суду від 09.11.2023 р. на акумулятор «INCIAKU SUPRA SENTOR» на 100 Ah та металеву тачку кустарного виробництва з двома колесами.

Речові докази: акумулятор «INCIAKU SUPRA SENTOR» на 100 Ah та металеву тачку кустарного виробництва з двома колесами - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає чинності через тридцять днів з дня його проголошення, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: