Справа №: 398/806/23
провадження №: 1-кп/398/128/24
УХВАЛА

Іменем України

"05" липня 2024 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_4 ,

її законного представника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрія клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000381 від 20.08.2022 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Джезказган Республіки Казахстан, громадянки України, з вищою освітою, не одруженої, не маючої на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , інваліда ІІІ групи, раніше не судимої,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та 2 ст. 125 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 18 серпня 2022 року близько 22 години 30 хвилин, ОСОБА_4 перебувала за адресою: АДРЕСА_2 .

В цей час між ОСОБА_4 , з одного боку, та ОСОБА_8 , з іншого боку, в ході спілкування на ґрунті раптово виниклих неприязних відносинах, виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень нанесла один цілеспрямований удар господарськими вилами в ділянку лівого стегна ОСОБА_8 , чим завдала тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці лівого стегна по задній поверхні в середній третині.

Внаслідок завданого удару потерпілому ОСОБА_8 , відповідно до висновку експерта № 194/174 від 28 жовтня 2022 року, спричинено тілесне ушкодження, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я на термін від шести до 21 доби.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, 25.08.2022 року близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_4 перебувала за адресою: АДРЕСА_2 .

В цей час в ході конфлікту між ОСОБА_4 , з одного боку, та ОСОБА_9 , з іншого боку, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносинах, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень нанесла не менше п`яти цілеспрямованих ударів по тілу ОСОБА_9 , чим завдала тілесні ушкодження у вигляді синця під реберною дугою зліва по передній пахвовій лінії.

Внаслідок завданих ударів потерпілій ОСОБА_9 , відповідно до висновку експерта № 164 від 29 серпня 2022 року, спричинено тілесне ушкодження, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я на термін до шести діб.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 69 від 14.02.2023 ОСОБА_4 в момент скоєння правопорушення страждала і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, епізодичний тип перебігу (відповідно до МКХ-10, Г- 20.01). За своїм психічним станом не могла усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними. У відношенні інкримінованого правопорушення слід вважати неосудним. Підпадає під дію ст. 19 ч. 2 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні прокурор, пославшись на обставини викладені у клопотанні, просив суд застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , зазначила, що вона не вважає себе психічно хворою людиною, проте не заперечує щоб її оглянув лікар.

Захисник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_7 та її законний представник ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

В судовому засіданні особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 пояснила, що 18 серпня 2022 року близько 22 години 30 хвилин, вона перебувала вдома, а в її дворі за столиком сиділи підлітки приблизно п`ятеро осіб, серед яких був ОСОБА_10 . Підлітки шуміли, цькували з неї. Вона зробила їм зауваження, сказала щоб розходилися по домівкам. ОСОБА_10 став їй погрожувати. У неї в руках були вила та вона їх кинула в бік ОСОБА_11 Влучила чи ні, вона не знає. Крові вона не бачила, ОСОБА_12 потім ще впав в яму. Вважає, що вона в нього не влучила, а тілесні ушкодження останній отримав при інших обставинах.

Щодо обставин, які відбувалися 25.08.2022 пояснила, що в ТОВ «Ульяновка Агро» працювали її сини та 25.08.2022 її син не прийшов додому на обід, не відповідав на дзвінки, у зв`язку з чим вона, в обідній час, велосипедом поїхала до місця його роботи. Приїхавши до місця його роботи, побачила, що на крильці будівлі сидів син ОСОБА_13 , грався з іграшками. Двері були заблоковані іграшками та дитиною, та вона ногою відвинула іграшки та зайшла до будівлі. Сина вона не знайшла та поїхала на велосипеді в бік зупинки. Там вона побачила похоронну процесію, на якій були усі мешканці села. Потім вона повернулася до будівлі агрофірми, де на крильці біля дитини стояла теща Пшенічного ОСОБА_14 ОСОБА_9 , яка накинулася на неї, спровокувала бійку, у зв`язку з чим вона почала відмахуватися та нанесла останній удари руками, скільки не пам`ятає. Після чого, до неї підбіг ОСОБА_15 повалив її на землю та став бити ногами.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 18.08.2022 приблизно о 21:00 год. він з друзями проводили час у дворі, де живе ОСОБА_4 . Їх було 5-6 осіб, пили каву. Потім прийшла ОСОБА_4 , зробила їм зауваження, а потім рушником смахнула зі столу стаканчики з кавою. Потім вона пішла та повернулася з вилами. Усі стали тікати, він також побіг та відчув, що щось потрапило у його ногу. Це були вила, яки він витягнув з ноги та викинув на сміття. Потім він пішов додому, а вранці нога припухла, піднялася температура та він звернувся до лікарні.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що 25.08.2022 відбувалися поховання воїна, на якому були усі мешканці села, в тому числі і вона. Свого онука вона залишила на крильці будівлі її роботи за адресою: АДРЕСА_3 . Вона побачила, як до онука підійшла ОСОБА_4 та стала чіплятися до нього, розкидувати іграшки. Вона підбігла до них і ОСОБА_4 стала на неї кидатися, нанесла їй приблизно 5 ударів рукою по обличчю. Била іграшками, камінням. Після чого вона подзвонила зятю.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Згідно приписів частини 1 статті 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1 та 2 ст. 125 КК України підтверджується письмовими доказами, що досліджені судом у ході судового розгляду, а саме:

- витягом з кримінального провадження № 0000381 від 20.08.2022, з якого вбачається, що 18.08.2022 близько 22 годині 30 хв. ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносинах, виник словесний конфлікт, під час якого остання діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень нанесла один цілеспрямований удар господарськими вилами в ділянку лівого стегна ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду місця події від 20.08.2022, згідно якого проводиться огляд ділянки місцевості, за адресою: АДРЕСА_2 , з фото таблицею до нього;

- протоколом огляду місця події від 22.08.2022, згідно якого проводиться огляд ділянки місцевості, за адресою: АДРЕСА_2 , з фото таблицею до нього;

- висновком експерта №194/174, проведеного в період часу з 10.10.2022 по 28.10.2022, згідно якої з наданої медичної документації ОСОБА_8 1998 р.н. малося тілесне ушкодження у вигляді рани в ділянці лівого стегна по задній поверхні в середній третині. На підставі відсутності в наданій медичній документації опису характеристик тілесного ушкодження судити внаслідок дії якого предмету(ів) було спричинене, не є можливим, але вказується що вона є колотою. Класифікується як тілесне ушкодження легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я на термін від 6 до 21 доби. На підставі відсутності в наданій медичній документації опису характеристик рани окрім її нагноєння можна сказати тільки, що вона була спричинена приблизно понад добу до моменту звернення за медичною допомогою. Враховуючи локалізацію виявленого тілесного ушкодження можна казати, що воно непритаманне для утворення в наслідок падіння з положення стоячи на площину;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.11.2022 з відеозаписом до нього, в ході якого ОСОБА_8 пояснив, що 18.08.2022 о 22:30 год. вони грали в карти, до них підійшла ОСОБА_16 та почала казати, щоб всі розходились бо вже розпочалась дія комендантської години, і почала згортати зі столу каву. Потім вона пішла і повернулася вже з вилами. Усі почали тікати за ріг, він також побіг, потім за рогом вже, він відчув в нозі вила, вийняв їх з ноги і пішов додому. Спочатку він не відчував пошкоджень, а наступного дня відчув сильний біль та не міг стати на ногу;

- висновком експерта № 228/174/2, проведеного в період часу з 05.12.2022 по 15.12.2022, згідно якого описане у наданій медичній документації тілесне ушкодження у потерпілого ОСОБА_8 могло бути спричинене за різних обставин у тому числі і за обставин, на які він вказує під час слідчого експерименту за його участі 08.11.2022 року;

- копією листа КНП «Олександрійська ЦРЛ» від 15.09.2022 №778, згідно якого ОСОБА_4 знаходиться на обліку лікаря-психіатра з 2010 року з діагнозом «Шизофренія. Параноїдальна форма» (F 20.01);

- витягом з кримінального провадження № 0000400 від 27.08.2022, згідно якого 25.08.2022 близько 12 год. не встановлена особа перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_9 , 1967 р.н., у вигляді забою волосистої частини голови;

- висновком експерта № 164, проведеного в період часу з 29.08.2022 по 29.08.2022, згідно якого на момент огляду ОСОБА_9 1967 р.н. на представлених ділянках тіла виявлено тілесне ушкодження у вигляді синця підреберною дугою зліва по передній пахвовій лінії. Дані тілесні ушкодження утворились внаслідок дії предмету(ів) з ознаками тупого твердого та могли виникнути в результаті ударів рукою, ногою чи іншим тупим, твердим предметом. Класифікується як тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості з розладом здоров`я на термін до 6 діб. Враховуючи колір та характер виявленого тілесного ушкодження можна сказати, що воно могло бути спричинене і в час зазначений в постанові, тобто 25.08.2022. Враховуючи локалізацію виявленого тілесного ушкодження можна сказати, що воно не могло утворитися внаслідок падіння з положення стоячи на площину;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.09.2022 з фото таблицею та довідки до протоколу від 16.09.2022, згідно якого ОСОБА_9 на фото №3 впізнала жінку, яка 25.08.2022 нанесла їй тілесні ушкодження. На фото №3 зображена ОСОБА_4 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.11.2022 з диском з відеозаписом до нього, згідно якого ОСОБА_9 пояснила, що 05.08.2022 близько 12:30 год. вона перебувала на похороні військового. Вона залишила внука на крильці, потім побачила, що туди йде Лісова, і вона також почала бігти туди. Коли вона підійшла там стояв хлопчина, її онука вже не було. Потім ОСОБА_17 почала ногами розкидати іграшки, кричати, кидати в її бік іграшки та каміння. Коли ОСОБА_17 кидала камінням вона потрапляла їй по різних частинах тіла, потім вона підійшла до неї та між ними відбулася бійка, в ході якої Лісова її тягла за волосся та нанесла удари руками по різних частинах тіла;

- висновком експерта № 229/164, проведеного в період часу 05.12.2022 по 16.12.2022, згідно якого, виявлене на момент огляду у ОСОБА_9 1967 р.н. тілесні ушкодження могло бути спричинене за різних обставин, у тому числі і за обставин на котрі вона вказує, під час слідчого експерименту за її участі 08.11.2022;

- протоколом огляду відеокамери, перегляду відеозапису та перенесення його на цифровий носій від 20.10.2022 та диском з відеозаписом подій 25.08.2022;

- протоколом огляду місця події від 30.01.2023, в ході якого оглядається місце події, кабінет № 306 Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області де оглядається телефон марки Samsung, де було пересланий аудіозапис подій 18.08.2022 починаючи з моменту потрапляння вил в ногу ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду аудіо-запису та перенесення його на цифровий носій від 31.01.2023 та диском з відеозаписом до нього;

- протоколом огляду речей від 31.01.2023, в ході якого оглядається медична картка стаціонарного хворого № 5340 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 69 від 14.02.2023, відповідно до якого ОСОБА_4 в момент скоєння правопорушення страждала і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, епізодичний тим перебігу (відповідно до МКХ-10, F-20.01). За своїм психічним станом не могла усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними. У відношенні інкримінуємого правопорушення ОСОБА_4 , слід вважати неосудною. Підпадає під дію ст. 19 ч. 2 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання;

- постановою про зміну порядку досудового розслідування від 17.02.2023, відповідно до якого змінено порядок досудового розслідування №0000381 та продовжено його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України, про кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Також судом досліджено постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань, відомості, що мають значення для вирішення долі речових доказів, а також характеризуючи дані щодо обвинуваченої.

Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що в серпні 2022 року, точної дати не пам`ятає, вона знаходилася на роботі в ТОВ «Улянівка Агро» по вул. Центральній, 5а в с. Улянівка. Усі пішли на поховання воїна, а вона залишилася на роботі та почула на вулиці крики. У вікно побачила ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , які билися. ОСОБА_4 кидала іграшки в ОСОБА_9 , вчепилася у волосся, а також наносила удари руками, куди не пам`ятає. Вона спробувала словесно зупинити бійку. Потім підбіг ОСОБА_15 та розняв їх.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає з ОСОБА_4 в одному будинку. Влітку 2022 року, точної дати не пам`ятає, приблизно після 21:00 год. чула, як у дворі гуляли підлітки, по голосам їх було багато. Серед них був ОСОБА_10 . Вони не шуміли. Чула, як ОСОБА_4 сказала їм іти по домівкам. Потім чула, як ОСОБА_12 сказав ОСОБА_4 , що вона проколола йому ногу вилами. Вона цього не бачила, а лише чула через відкрите вікно.

Таким чином, дослідивши повно та всебічно всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1 та 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження та умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

В той же час, згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 69 від 14.02.2023 ОСОБА_4 в момент скоєння правопорушення страждала і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, епізодичний тип перебігу (відповідно до МКХ-10, Г- 20.01). За своїм психічним станом не могла усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними. У відношенні інкримінованого правопорушення слід вважати неосудним. Підпадає під дію ст. 19 ч. 2 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Учасники кримінального провадження не оспорюють висновки вказаної експертизи і у суду не має підстав сумніватися в них.

Зазначене вище свідчить про те, що ОСОБА_4 вчинила інкриміновані їй правопорушення у стані неосудності та на даний час є неосудною.

Відповідно довідки ОСК ГУНП України в Кіровоградській області від 14.09.2022 року ОСОБА_4 є особою, яка не має судимості.

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря-психіатра КНП «Олександрійська психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» з 2010 року з діагнозом «Шизофренія. Параноїдальна форма» (F 20.01), за місцем мешкання характеризується посередньо.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 503 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 503 КПК України кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру. Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Частиною 2 статті 513 КПК України передбачено, що визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до статей 92, 93 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціалізований лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення нею суспільно небезпечних діянь. Примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані, зокрема, до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом (стаття 94 КК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановленому Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, та іншими законами.

Визначаючи вид примусових заходів медичного характеру, суд повинен врахувати: характер і тяжкість захворювання особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, тяжкість вчиненого ним діяння, а також ступінь небезпечності останнього для себе чи інших осіб.

Характер і тяжкість захворювання визначаються клінічною формою психічного захворювання, його глибиною і стійкістю, динамікою хворобливого процесу, прогнозом його перебігу та деякими іншими обставинами, що стосуються хворобливого стану особи. Тяжкість вчиненого діяння ґрунтується на положеннях ст.12 КК України про класифікацію злочинів. Ступінь небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб містить оцінку суспільної небезпечності вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільно небезпечних наслідків та інших подібних обставин, а також психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності даного хворого для оточуючих, що випливає з характеру захворювання.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №69 від 14.02.2023 ОСОБА_4 потребує застосування щодо неї примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Суспільно-небезпечні діяння, які вчинила ОСОБА_4 , відповідно ст. 12 КК України, є проступками.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частин 3 - 5 ст. 94 КК тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічнохворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме). При цьому в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру.

Враховуючи викладене вище, особу ОСОБА_4 , характер та тяжкість її психічного захворювання, тяжкість та обставини вчинення нею суспільно небезпечних діянь, ступінь її небезпечності для суспільства, суд дійшов висновку про доцільність застосування до неї примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, що буде достатнім для запобігання вчиненню нею повторних суспільно-небезпечних діянь.

Застосування інших видів примусових заходів медичного характеру, передбачених ст. 94 КК України, стосовно ОСОБА_4 суд не вбачає.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався. Клопотань про застосування до неї запобіжного заходу учасниками даного кримінального провадження не заявлялось.

Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 372, 513, 516 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Джезказган Республіки Казахстан, громадянки України, з вищою освітою, не одруженої, не маючої на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , інваліда ІІІ групи, раніше не судимої, примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- господарські вила з дерев`яною ручкою та чотирма зубцями, які передані під розписку ОСОБА_4 на відповідальне зберігання - залишити за належністю ОСОБА_4 ;

- медична карта стаціонарного хворого ОСОБА_8 № НОМЕР_1 , яка повернута на зберігання до лікарні залишити в КП «ЦРЛ м. Олександрія» Олександрійської міської ради.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копія ухвали негайно після її проголошення вручається особі, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1