Справа №523/6673/22
Провадження №1-кс/523/771/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2024 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 303 КПК України, в рамках кримінального провадження №0001325 від 15.03.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 303 КПК України, в рамках кримінального провадження №0001325 від 15.03.2022 року.

Зі змісту вказаної скарги вбачається, що 13.02.2023 до СД ВП № 3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області було подано клопотання про проведення обшуку.

21.02.2024 року адвокат ОСОБА_3 отримав лист з Суворовської окружної прокуратури м. Одеси відповідно до якого, повідомлено що дізнавач ВП № 3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області в рамках кримінального провадження №0001325 від 15.03.2022 року з клопотанням про проведення обшуку не звертався.

Вивчивши скаргу з додатками до неї, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність дізнавача, слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Адвокат ОСОБА_3 в своїй скарзі просить зобов`язати СД відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, в рамках кримінального провадження №0001325 від 15.03.2022 року звернутися з клопотанням про проведення обшуку.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Приймаючи до уваги викладене, зважаючи на те, дані про вчинення кримінального правопорушення внесено до ЄРДР, за таких обставин, приходжу до висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги, оскільки за правилами ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1)скасування рішення слідчого чи прокурора;

2)зобов`язання припинити дію;

3)зобов`язання вчинити певну дію;

4)відмову у задоволенні скарги.

Отже, вимога про визнання бездіяльності не ґрунтується на процесуальному законі, її вирішення не охоплюється повноваженнями слідчого судді, які мають реалізовуватися в спосіб, передбачений процесуальним законом.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

При цьому слідчий суддя не може в рамках даного процесу оцінювати законність процесуальних рішень слідчого, таким правом наділений слідчий суддя при розгляді скарги у відповідності до п. 2 ч.1 ст.303 КПК України.

Статтею 22 КПК України закріплений принцип змагальності у кримінальному процесі, який полягає у тому, що на одну й ту ж саму особу, не може бути покладено функцію обвинувачення, функцію захисту, функцію вирішення справи. Кожен учасник має право виконувати лише одну функцію, зокрема: сторона обвинувачення надавати докази і доводити винуватість особи, сторона захисту надавати докази, які спростовують обвинувачення, і захищатися.

У відповідності до ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Елементами процесуальної самостійності є право приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні, оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням та інше.

Отже, з огляду на вищезазначене, а також враховуючи, що судом не можливо зобов`язати дізнавача звертатися з клопотанням про обшук, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 303, 304, 307 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 303 КПК України, в рамках кримінального провадження №0001325 від 15.03.2022 року, відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1