Єдиний унікальний номер справи 185/2037/24
Провадження № 1-в/185/63/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану клопотання захисника про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Базалія Теофіпольського району Хмельницької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , головного сержанта взводу технічного забезпечення 2 гірсько-штурмового батальйону, сержанта, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 (дистанційно),

потерпілої ОСОБА_5 (дистанційно),

захисника адвоката ОСОБА_6 (дистанційно),

засудженого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

29 лютого 2024 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покараннявідносно гр. ОСОБА_3 , засудженого 25.04.2023 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.286-1 КК України.

Відповідно до зазначеного клопотання, за вироком суду ОСОБА_3 призначено покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців на строк 2 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років. Засуджений ОСОБА_3 зарекомендував себе з позитивної сторони та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів, що виправився. Станом на момент звернення з клопотанням засуджений ОСОБА_3 відбув більше двох третин призначеного покарання, у зв`язку з чим є підстави для звільнення його від відбування покарання умовно-достроково.

Захисник ОСОБА_6 підтримала клопотання та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Засуджений ОСОБА_3 просив клопотання задовольнити та звільнити його від відбування покарання умовно-достроково, має намір продовжити військову службу.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання, посилаючись на те, що засудженому було призначено покарання на підставі угоди про визнання винуватості із застосуванням ст.69 КК України.

Потерпіла заперечувала проти умовно-дострокового звільнення засудженого, зазначила, що вона надавала згоду при укладені угоди про визнання винуватості, що була затверджена судом, саме на призначення засудженому покарання, пов`язаного з триманням його, як військовослужбовця, у дисциплінарному батальйоні на строк 2 два роки. Вона втратила чоловіка, а захисник засудженого ОСОБА_3 , який пробув більше року на гауптвахті, вже ставить питання про його умовно-дострокове звільнення, що є явно несправедливим.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Частини 2 та 3 ст.81 КК України, передбачають дві основні підстави, при наявності яких у засудженого виникає право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Перша підстава - це фактичне відбуття засудженим певної частини строку покарання. Частиною 3 ст.81 КК України передбачено співвідношення частини покарання, яку потрібно відбути засудженому до тяжкості злочину, який він вчинив. Так, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Друга підстава визначена ч.2 ст. 81 КК України, відповідно до якої умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка, в розумінні статі 81 КК України, є не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення загального рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та ін.

Сумлінне ставлення до праці, в розумінні ст.81 КК України, є свідома участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.

ОСОБА_3 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, яке є тяжким злочином.

Згідно вироку Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2023 року на підставі угоди сторони погодились на призначення ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців на строк 2 роки із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років.

При цьому потерпіла ОСОБА_7 під час затвердження угоди дала свою згоду на призначення узгодженого покарання засудженому ОСОБА_3 .

Вирок на підставі угоди, за яким засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання, не оскаржений. Цим же вироком строк відбуття покарання засудженого ОСОБА_3 відраховується з дня його затримання, тобто з 22 жовтня 2022 року.

На час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_3 відбув більше двох третин загального строку призначеного судом покарання, невідбуте покарання складає 06 місяців 20 днів.

Відповідно до досліджених судом матеріалів, засуджений ОСОБА_3 за час тримання на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 протиправних дій та порушень порядку перебування не здійснював. За службовою характеристикою начальника гауптвахти засуджений ОСОБА_3 характеризується посередньо. Заохочень не мав, стягнення відсутні. До будь-якої суспільно-корисної праці не був залучений.

Згідно положень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Враховуючи що засуджений фактично не працює, характеризується посередньо, заохочень немає, відбув лише частину покарання призначеного на підставі угоди про визнання винуватості за тяжкий злочин, думки потерпілої, яка заперечує проти умовно-дострокового звільнення засудженого та, нададаючи згоду на призначення узгодженого покарання ОСОБА_3 із застосуванням ст.69 КК України, розраховувала на повне відбуття останнім призначеного покарання як гарантію справедливої сатисфакції, бо в результаті злочину втратила чоловіка, суд дійшов висновку, що умовно - дострокове звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання буде передчасним. Ні засудженим, ні його захисником, ні адміністрацією гауптвахти не представлені достатні відомості про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.Суду не надано переконливих даних про те, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі

При вирішенні питання про застосування відносно особи умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не факт відбування ним встановленої частини покарання, а виправлення засудженого.

Таким чином, засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення, а тому клопотання заявника є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 , засудженого 25 квітня 2023 року вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

На ухвалу може бути подано апеляцію в Дніпровський апеляційний суд через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи діб від дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1