ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 621/5038/23

Провадження 1-кп/621/122/24

10 липня 2024 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі колегії:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

учасники справи:

прокурор - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_6

захисники - адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №621/5038/23 (провадження ЄРДР №0001579 від 07.12.2023) за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон, одруженого, непрацюючого, освіта середня спеціальна, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 111 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Громадянин України ОСОБА_6 , будучи мешканцем смт.Безлюдівка Харківського району Харківської області, в період після початку повномасштабного воєнного вторгнення в Україну з боку держави-агресора російської федерації 24 лютого 2022 року, вирішив стати на шлях протиправної діяльності проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_6 , як мешканець АДРЕСА_1, де він проживав у житловому будинку АДРЕСА_1 , був достатньо обізнаним щодо місць розташування важливих торгівельних, промислових, транспортних та інших комунікаційних об`єктів як на території Харківського району, так і на території прилеглих до нього районів Харківської області, добре орієнтувався на місцевості.

Станом на 24.02.2022 ОСОБА_6 постійно контактував у режимі телефонного зв`язку та мережі «Інтернет» зі своїм давнім знайомим (особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження), який, не будучи прихильником української державності, самостійності та незалежності України, після подій 2014 року вирішив порушити правовий зв`язок з державою Україна, та набув громадянство російської федерації без відмови (позбавлення) від українського громадянства.

При цьому, будучи достовірно обізнаним, що в Україні з 17.03.2014 року діє особливий стан, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, у невстановлений період часу, але не пізніше 06.06.2017, за невстановлених обставин вибув з міста Харкова до російської федерації (далі «рф»), де 02.07.2019 отримав паспорт громадянина росії, виданий (російською мовою) «умвд росії по Курской области», із зазначенням місця реєстрації: АДРЕСА_2 , а потім прибув на непідконтрольну Україні територію Луганської області, де працював у м.Луганську на посаді заступника начальника відділення з розкриття злочинів проти особи карного розшуку «жовтневого ру мвс лнр», мав звання капітана, а також 03.02.2021 отримав диплом юриста Курського державного університету.

24 лютого 2022 року розпочалася військова агресія російської федерації проти України, в зв`язку з чим Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено у встановленому законодавством України порядку.

Незадовго до повномасштабного вторгнення, приблизно 18.02.2024 року (більш точної дати й часу встановити не вдалося за можливе) особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, з яким ОСОБА_6 не припиняв підтримувати зв`язок, перебуваючи на території м.Луганська, володіючи відомостями про готування військово-політичного керівництва росії до повномасштабного вторгнення на територію України, оцінивши ситуацію, що склалася, маючи тверду політико-ідеологічну мотивацію та поділяючи і підтримуючи нинішні принципи офіційної ідеології російської федерації, діючи зі злочинним умислом, спланував свою подальшу діяльність, спрямовану на вчинення умисних дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту та надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

25 лютого 2022 року, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, не маючи патріотичного наміру вступити до лав Збройних сил України в цілях захисту держави, в умовах воєнного стану, з метою надання представникам держави-агресора будь-якої допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, добровільно перейшов на бік ворога, вступивши до лав спеціального загону швидкого реагування (російською мовою) «Рысь» федеральної служби військ національної гвардії «рф», головним завданням якого була участь у бойових діях, направлених на окупацію міста Харкова. У складі вказаного військового підрозділу у період з кінця лютого до кінця весни 2022 року він, будучи громадянином України, брав участь у проведенні бойових дій проти України на стороні ворога, а ОСОБА_6 був достовірно обізнаним про його зрадницьку, злочинну діяльність та морально надавав підтримку.

Продовжуючи зрадницьку діяльність, 03.06.2022 року особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, добровільно зайняв посаду так званого (російською мовою) «исполняющего обязанности помощника главы временной гражданской администрации Харьковской области», а з 18.07.2022 року, у зв`язку з реформуванням, (російською) - обійняв посаду «помощника главы военно-гражданской администрации Харьковской области», за місцем тимчасового розташування у АДРЕСА_3 , про що ОСОБА_6 був також достовірно обізнаний.

Крім того, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, починаючи з 24.02.2022, втілюючи свій протиправний злочинний задум, направлений на державну зраду, поставив собі за мету також вчинення в умовах воєнного стану діянь на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання державі-агресору допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Реалізуючи вказаний задум, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, задля створення агентурної мережі на території міста Харкова та Харківської області з метою отримання відомостей про місця дислокації представників Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства та залучених до надання відсічі збройній агресії «рф» проти України, та подальшої передачі таких відомостей представникам «зс рф» чи підконтрольним державі-агресору військовим або збройним формуванням, що здійснюють ведення окупаційної війни проти України, вирішив використовувати свій мобільний застосунок «Телеграм» з обліковим записом « ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 », зареєстрований за номером телефонного мобільного оператора НОМЕР_1 , через який почав спілкуватися зі знайомими йому особами, що мешкали на підконтрольній Україні території, в тому числі й з ОСОБА_6 .

В свою чергу, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 15 год. 06 хв., перебуваючи у невстановленому місці, з використанням належного йому номеру мобільного оператора НОМЕР_2 та інстальованого на мобільному терміналі застосунку «Телеграм», з обліковим записом (російською мовою) « ОСОБА_11 », отримав від особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, з обліковим записом « ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 », зареєстрованого за номером телефонного мобільного оператора НОМЕР_1 , пропозицію щодо надання йому відомостей та інформації про місцезнаходження на території Харківської області особового складу, військової техніки Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства, залучених до надання відсічі збройній агресії «рф» проти України.

У відповідь на зазначену пропозицію ОСОБА_6 , оцінивши ситуацію, що склалася, усвідомлюючи, що він є громадянином України, але не маючи патріотичних проукраїнських переконань, дотримуючись антиукраїнської політико-ідеологічної мотивації, та поділяючи і підтримуючи нинішні принципи офіційної ідеології російської федерації, надав свою згоду та виявив добровільне бажання щодо спільного вчинення зазначених дій та активної співпраці на виконання поставлених йому злочинних завдань, спрямованих на підривну діяльність проти України та основ її національної безпеки.

Діючи умисно на виконання спільного з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, злочинного плану, ОСОБА_6 , не викликаючи підозри як особа похилого віку, шляхом пересування по території як Харківського району, так і прилеглих до нього територіях районів Харківської області, розпочав здійснювати збір інформації щодо розташування об`єктів із зазначенням їх територіальної прив`язки, на яких перебувають військовослужбовці ЗСУ та інші утворені відповідно до закону військові формування.

Приблизно в середині лютого 2023 року, ОСОБА_6 , діючи узгоджено з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, та втілюючи їх спільний злочинний задум, як співучасник протиправного діяння, розуміючи, що спільними діями вони вчиняють кримінально караний злочин, бажаючи та свідомо допускаючи настання суспільно небезпечних наслідків, усвідомлюючи факт повномасштабного збройного нападу держави-агресора «рф» на Україну та введення на всій території України правового режиму воєнного стану, зміг отримати відомості про діючий на території Зміївського (на теперішній час - Чугуївського) району Харківської області тренувальний центр українських військовослужбовців.

15.02.2023 року, о 20 год. 29 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи на території Харківської області, використовуючи номер телефонного мобільного оператора НОМЕР_2 та інстальований на власному мобільному терміналі застосунок «Телеграмм», з обліковим записом (російською мовою) « ОСОБА_11 », передав іншому співучаснику - особі, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, наявні у нього відомості на мобільний застосунок «Телеграм» з обліковим записом « ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 », зареєстрований за номером телефонного мобільного оператора НОМЕР_1 . Вказані відомості містили детальну інформацію про місця дислокації представників Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства, та залучених до надання відсічі збройній агресії «рф» проти України, а саме: про тренувальний центр, розташований на території ДП «Санаторій «Ялинка», ПРАТ «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ», по АДРЕСА_3 .

У свою чергу особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, діючи відповідно до спільного злочинного плану, використав зібрану інформацію та отримані відомості від ОСОБА_6 для забезпечення проведення підривної діяльності проти України, що становила реальну загрозу національній безпеці України, зокрема обороноздатності держави, та створювала загрозу ураження особового складу, військової техніки збройних формувань України, а також зриву проведення військових операцій.

Таким чином, ОСОБА_6 у зазначений вище період часу вчинив кримінально карані дії, пов`язані з державною зрадою, вчиненою в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб, основними складовими взаємозв`язаними ознаками та мотивами яких є спеціальний антидержавницький мотив - вчинення діяння на шкоду інтересам України, з метою заподіяння шкоди національній безпеці України, а також здійснення підривної діяльності проти України у вигляді надання допомоги державі-агресору у проведенні такої діяльності, а саме: збирання і передача інформації та відомостей державі-агресору щодо об`єктів із зазначенням їх територіальної прив`язки, на яких перебувають військовослужбовці ЗСУ, інші утворені відповідно до закону військові формування.

Дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковані як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України в умовах воєнного стану на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненої за попередньою змовою групою осіб, тобто як кримінальне правопорушення (злочин), передбачені частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 111 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково та не оспорював факту надсилання особі, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, (з його слів - ОСОБА_13 ) інформації про тренувальний центр, розташований на території ДП «Санаторій «Ялинка», однак вважав, що його дії мають бути кваліфіковані за ч.2 статті 114-2 Кримінального кодексу України , бо він не мав умислу вчиняти державну зраду, і передача такої інформації не спричинила жодних негативних наслідків.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_6 пояснив, що є громадянином України, до 2005 року мешкав в Республіці Білорусь, а потім переїхав до с.Безлюдівка Харківського району Харківської області, де постійно мешкає з родиною. Має дорослих доньку та сина. Мобільний телефон з номером « НОМЕР_2 » йому подарував син ОСОБА_14 , в якому жодні соціальні мережі не встановлювалися, окрім «Viber» та «Телеграм», з яких зручно телефонувати безкоштовно. Він має скрутне матеріальне становище, оскільки за станом здоров`я не може працевлаштуватися, а з релігійних переконань не отримував ні пластикові банківські картки, ні інші ідентифікуючі номери. На релігійному грунті, приблизно з 2014 року, він познайомився та став дружити зі ОСОБА_13 , який постійно мешкав у місті Харків, та у якого в подальшому він хрестив доньку. Він дійсно підписаний в телефоні ОСОБА_15 як « ОСОБА_11 ». Приблизно у 2017 році, після анексії Крима, ОСОБА_13 переїхав жити до російської федерації і спілкувалися вони дуже рідко. Про те, що ОСОБА_13 отримав паспорт громадянина росії, йому не було відомо. Після початку збройної агресії 24.02.2022 року ОСОБА_13 зателефонував йому та запитував, чи все в них добре. Просив перевірити стан квартири в Харкові, чи не розбомбили її. Жодних пропозицій слідкувати за переміщенням підрозділів ЗСУ чи техніки він не висловлював. Повідомив, що перебуває в м.Луганську, займається «гуманітарною». Сам ОСОБА_6 перебував у скрутному матеріальному становищі, й на своєму автомобілі надавав послуги таксі, та підвозив людей з Харкова до інших населених пунктів, в тому числі й до міста Зміїв Харківської області. В лютому 2023 року (точної дати не пам`ятає), він підвозив до міста Зміїв двох не знайомих йому військовослужбовців, які між собою розмовляли про тренінговий центр ЗСУ, розміщений на базі санаторію «Ялинка» в Зміївському (на даний час - Чугуївському) районі, а також про те, що там навчають американські інструктори. Через декілька днів йому через «Телеграм» зателефонував ОСОБА_15 , який повідомив, що «росія йде, готуйтесь, вам буде важко», на що він йому відповів, що росіянам також буде важко, бо наші ЗСУ також навчаються, і переказав йому розмову військових. ОСОБА_15 уточнив, де саме знаходиться цей санаторій, і він, ОСОБА_6 на картах застосунку «Google Map» знайшов вказаний санаторій, поставив позначки геолокації з його розташуванням, та за допомогою месенджера відправив ОСОБА_15 . Аналогічні «дружні» розмови в них відбувалися приблизно 5 разів, також обговорювали блок-пости, однак жодного умислу в нього не було на співпрацю з ворогом та підрив національної безпеки. Це відбулося по необачності, бо він не придавав значення таким розмовам, а жодних негативних наслідків поширення ним такої інформації це не спричинило, бо ворожі обстріли вказаного центру були набагато раніше, у 2022 році, до його листування зі ОСОБА_13 . В цей же період ОСОБА_13 на банківську картку його доньки ОСОБА_17 переслав грошові кошти йому на лікування. Це грошові кошти від сестри ОСОБА_6 , яка також проживає у місті Москва, та яка після початку повномасштабної агресії не могла напряму здійснювати грошові перекази, бо Україна не здійснювала операції з банківськими картками росії. Яким чином це вдавалося ОСОБА_13 , йому невідомо. Тому вважав, що його дії не можуть вважатися державною зрадою, бо умислу на вчинення будь-якого злочину він не мав, просив змінити кваліфікацію діяння на ч.2 статті 114-2 КК України, та суворо не карати з огляду на вік та стан здоров`я.

Аналізуючи надані ОСОБА_6 показання, які в цілому не спростовують факт відстеження та передання ним інформації щодо об`єктів, на яких перебувають військовослужбовці ЗСУ, особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, який з його ж слів, тривалий час з 2014 року та в період повномасштабної агресії російської федерації знаходився на території так званої ЛНР та займав відповідальні посади в незаконних державних утвореннях держави-агресора, суд критично ставиться до його тверджень щодо відсутності умислу на спричинення шкоди національним інтересам України, здійснення вказаних дій з необачності та нерозсудливості, і вважає їх обраною позицією захисту.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини в інкримінованому правопорушенні, його провина підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_18 , яка пояснила, що працює сестрою-господарскою в ДП «Санаторій «Ялинка», розташованого в с.Дачне (Українське) Чугуївського (колишній - Зміївський) району Харківської області. Обвинуваченого не знає та ніколи не бачила. З 24.02.2022 року у санаторії приймали переселенців з Чугуєва , Коробочкино. Військовослужбовці були у санаторії з січня 2023 року по жовтень 2023 року, до цього часу вони знаходилися за територією санаторію. Перші влучання (прильоти ракет) були в кінці серпня - початок вересня 2022 року за територію санаторію «Ялинка», десь у лісі, на територію заводу «Пласт». В санаторії повилітали вікна, біля «Пласт» була велика яма. Територія санаторію охоронялася, військові заїжджали в темну пору, транспорту на території санаторію не було. Заселялися за угодою з керівництвом. Це був тренувальний табір, вивозили військових цивільним транспортом.

- показаннями свідка ОСОБА_20 , яка пояснила, що працює головним інженером в санаторії « ІНФОРМАЦІЯ_3 », обвинуваченого не бачила та не знає. З 24.02.2022 року в санаторії «Ялинка» проживали внутрішньо переміщені особи, з серпня 2022 року навколо санаторію знаходилися військові. З січня 2023 року до санаторію заселилися військові, які розміщалися до жовтня 2023 року. Влучань на територію санаторію не було. Поруч знаходиться завод «Пласт», перше влучання було в ангар заводу. Від цього прильоту у санаторії 15 вікон залишилися без скла, гараж та котельні також залишилися без скла. Розміщення тренувального центру військової частини на території ДП санаторію «Ялинка» відбувалося з 01 січня 2023 року. Про нерозголошення попереджалися всі, хто знаходився на території. Території санаторію закрита, на прохідну надавали список тих, хто може проходити на територію. Інформація про розміщення тренінгового центру в засобах масової інформації не поширювалася.

- показаннями свідка ОСОБА_21 , який пояснив, що проживає в санаторії «Ялинка» як внутрішньо переміщена особа, працює з 2023 року охоронцем в санаторії, обвинуваченого не знає. В кінці серпня - на початку вересня 2022 року був приліт на завод «Пласт» неподалік від санаторію, свідок проживав в корпусі, який знаходиться 100 метрах від місця прильоту. З січня 2023 року до санаторію заселилися військові і всіх працівників попередили про нерозголошення інформації, просили не користуватися телефонами.

Окрім показань свідків, обставини вчиненого кримінального правопорушення підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

-Постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 07.12.2023 року, якою з кримінального провадження № 0000402 виділено матеріали досудового розслідування № 0001579 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.28, ч.1 статті 111 КК України (т.1, а.с.67-70, т.2 а.с.67-74);

-Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001579 від 07.12.2023 року, попередня правова кваліфікація ч.2 статті 111 КК України; (т.1, а.с.72-75, т.2 а.с.60-61, 75-76);

-Постановою про створення слідчої групи від 07.12.2023 (т.2, а.с.62-63, 77-78);

-Постановою про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 07.12.2023 року (т.2, а.с.65-66, 79-80)

-Постановою про заміну групи прокурорів в кримінальному провадженні від 12.12.2023 року; (т.1, а.с.71);

-Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000402 від 23.03.2023 року, попередня правова кваліфікація ч.3 статті 114-2 КК України; (т.2, а.с.86-88)

-Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000773 від 12.06.2023 року, попередня правова кваліфікація ч.2 статті 111 КК України; (т.2, а.с.100)

-Постановою про об`єднання матеріалів досудового розслідування №0000402, №0000772 та № 0000773 (т.2, а.с.104 - 106);

-Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 14.06.2023 про проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 (т.2, а.с.111- 114);

- Протоколом обшуку від 19.06.2023 року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено телефон марки «Самсунг», телефон марки «Сігма», ноутбук марки «Самсунг» (т.2, а.с.115 -119);

-Протоколом обшуку від 19.06.2023 за місцем фактичного проживання ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого вилучений мобільний телефон «Xiaomi» Mi 9T Pro (т.2, а.с.130 - 134)

-Протоколом огляду вилученого мобільного телефону «Xiaomi» Mi 9T Pro, на якому встановлені мобільні за стосунки «Інстаграм», «Телеграм», «Viber» (т.2, а.с. 120)

-Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 20.06.2023 про проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_4 (т.2, а.с.124 - 128);

- Постановою про визнання речовими доказами від 20.06.2023 року, якою мобільний телефон «Sumsung» чорного кольору, з сім-карткою «Київстар», номер НОМЕР_2 , та сім-карткою «ІНФОРМАЦІЯ_9», номер НОМЕР_3 , мобільний телефон « Sigma» без сім-картки, та ноутбук марки «Sumsung» та кабель до нього визнано речовими доказами по справі ( т.2, а.с.137-142);

-Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 23.06.2023, якою накладено арешт на тимчасово вилучене майно, втому числі на мобільний телефон «Sumsung» чорного кольору, з сім-карткою «Київстар», номер НОМЕР_2 , та сім-карткою «ІНФОРМАЦІЯ_9», номер НОМЕР_3 , мобільний телефон « Sigma» без сім-картки, та ноутбук марки «Sumsung» та кабель до нього, які належать ОСОБА_6 (т.2, а.с.151- 154);

-Протоколом огляду предметів від 31.07.2023 року, вилучених 19.06.2023 року під час обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме даних мобільного телефону «Sumsung» чорного кольору, з сім-карткою «Київстар», номер НОМЕР_2 , де інстальовані мобільні застосунки «Telegram» та «Viber» (т.2, а.с.161-162)

- Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії: зняття інформації з електронної інформаційної системи від 26.05.2023 року, а саме інформації щодо змісту розмов, текстових повідомлень абонента ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який використовує номер мобільного телефону НОМЕР_1 та використовує мессенджер «Telegram» наступного змісту з абонентом « ОСОБА_23 » за проміжок часу з 14.03.2022 по 18.05.2023 року:

« ОСОБА_24 : Их в плен нельзя брать. Отстреливать конечности и пусть падают пока не здохнут

ОСОБА_11 : 100%

ОСОБА_24 : ОСОБА_11, привет. Можешь помочь, нужна объектива по Харькову, с разбивкой по районам - наличие воды, электричества, наличие гум помощи в должном количестве, продуктов в магазине, возможность выехать из города - зеленые коридоры, в каком направлении, наличие живой силы ВСУ и техники, огневых точек.

ОСОБА_11: входящий звонок»

15 лютого 2023 року:

«Привет, санаторий елочка, тр.центр 2000чел. На счет зданий их там несколько, надо уточнить

ОСОБА_25 , тренировочный центр до 2000 человек. И инструктора партнеры с запада. Но нужно проверять в каком здании…

Там блокпост и в радиусе 300метров вокруг метки, землянки, техника зарыта

Маякни прочитал или нет

Вказане листування одночасно містить посилання на координати вказаного санаторію в застосунку «Google Map» (т.2, а.с.173 - 182, т.3 а.с.13 - 16);

-Інформацією ГУДМС України в Харківській області, згідно якої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець міста Харкова, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , і відповідно до статті 5 Закону України «Про громадянство України» є громадянином України. Інформація щодо припинення громадянства чи вихід зазначеної особи з громадянства України відсутня (т.3, а.с.17-18)

-Листом Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про те, що інформація щодо перетинання ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України в період з 08.11.2017 по 10.11.2023, відсутня (т.3, а.с.20)

-Повідомленням про підозру від 08.06.2022 року ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 111 Кримінального кодексу України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України в умовах воєнного стану на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України шляхом надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, переході на бік ворога в період збройного конфлікту (т.3, а.с.21 - 24);

-Постановою про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_13 від 08.07.2022 року (т.3, а.с.25-28);

- Рапортом про виявлення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 111 КК України, вчиненого, в тому числі ОСОБА_13 («заступником начальника відділу - начальник відділення з розкриття злочинів проти особи карного розшуку Жовтневого РУ МВС ЛНР») (т.3, а.с29 - 48)

-Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії: зняття інформації з електронної інформаційної системи від 26.05.2023 року, а саме інформації щодо змісту розмов, текстових повідомлень абонента ОСОБА_6 , який використовує номер мобільного телефону НОМЕР_2 (т.3, а.с.98 -103)

-Протоколом огляду речей і документів від 02.11.2023 року, які використовувались незаконним органом влади - т.зв «ВГА Купянского района Харьковской области», згідно якого виявлений трудовий договір між представником ВГА ОСОБА_27 та ОСОБА_13 , в якому зазначено паспортні дані останнього як « паспорт серии НОМЕР_4 , выдан УМВД России по Курской области 02.07.2019», та який прийнятий на посаду «исполняющего обязанности помощника Главы ВГА Харьковской области» (т.3, а.с. 104- 107);

-Копією трудового договору між представником т.зв Купянской ВГА ОСОБА_27 та ОСОБА_13 від 03.06.2022 (т.3, а.с.122 - 123);

- Постановою про розсекречення матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 17.11.2023 (т.3, а.с.142- 147);

-Ухвалою слідчого судді Харківського Апеляційного суду від 08.12.2023 року про дозвіл на використання у кримінальному провадженні № 0001579 інформації, отриманої в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000402 (т.3, а.с.159 - 160);

- Постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 23.11.2023 року стосовно ОСОБА_13 за ч.2 статті 111 Кримінального кодексу України (т.3, а.с.161 - 164);

-- постановою про об`єднання матеріалів досудового розслідування №0001540 та №0000402 (т.3, а.с.164 - 166)

- Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 27.11.2023 року стосовно власника абонентського номеру НОМЕР_2 ( ОСОБА_6 ) за період часу з 24.02.2022 по 19.06.2023 року (т.3, а.с.167 - 169);

-Протоколом огляду диску СD-R № 22620і, яким встановлено, що абонент номеру НОМЕР_2 ( ОСОБА_6 ) у період з 20:14:15 по 22:28:26 15 лютого 2023 року знаходився за адресою базової станції: АДРЕСА_6 (т.3, а.с.170 - 171);

- Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 27.11.2023 року стосовно власника абонентського номеру НОМЕР_3 ( ОСОБА_6 ) за період часу з 24.02.2022 по 19.06.2023 року (т.3, а.с.172 - 174);

-Протоколом огляду диску СD-R № СD-23-14960/кі, яким встановлено, що абонент номеру НОМЕР_3 ( ОСОБА_6 ) у період з 11:34:26 13.02.2023 по 11:09:29 16.02.2023 року знаходився поза зоною досяжності (поза мережею) (т.3, а.с.175 - 176);

- Протоколом огляду речей і документів від 27.11.2023 року - додатку до протоколу проведення НСРД № 70/1-10450т від 26.05.2023 флеш-накопичувача з інформацією облікового запису « ОСОБА_9 », номер телефону НОМЕР_1 , ім`я користувача « ОСОБА_28 " у додатку Telegram, в якому міститься роздруківка спілкування ОСОБА_13 з іншими абонентами під час виконання ним обов`язків «исполняющего обязанности помощника Главы ВГА Харьковской области (т.4, а.с.2 -221);

- Постановою про зміну попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_6 за ч.2 статті 28, ч.2 статті 111 КК України (т.5, а.с.2 - 6)

- Договором № 67 від 03.03.2023 року спільного тимчасового безоплатного користування нерухомим майном, укладеним між ДП «Санаторій Ялинка» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» та військовою частиною НОМЕР_5 , а саме: нежитлової будівлі, площею 7224,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 (т.5, а.с.16 - 21)

-- Листом командира військової частини НОМЕР_6 від 03.06.2023 року, згідно якого наявність інформації щодо місць перебування особового складу, залученого до надання відсічі збройній агресії рф проти України у представників держави-агресора чи інших незаконних збройних формувань, наносить шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та обороноздатності України, тому інформація про перебування й розміщення вказаної військової частини не розміщувалася у відкритому доступі (т.5, а.с.34-35);

-Інформацією Державної прикордонної служби України, згідно якої у період з 24.05.2019 по 29.09.2019 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодноразово перетинав державний кордон України в пункті пропуску «Гоптовка» (т.5, а.с.38)

- Повідомленням про підозру від 19.06.2023 року ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 111 КК України (т.5, а.с. 61 -63)

-Повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 11.12.2023 року ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 статті 111 КК України (т.5, а.с. 64 -70)

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази є належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірними, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питань щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недостовірними, неналежними чи недопустимими.

Оцінивши зазначені докази та норми права, що підлягають застосуванню, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне:

Частиною 2 статті 111 Кримінального кодексу України встановлено відповідальність за державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинені в умовах воєнного стану.

Згідно ч.2 статті 28 Кримінального кодексу України, кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

Верховний Суд, висновки якого є обов`язковими для застосування судами І та ІІ інстанцій, у своїй постанові від 09.04.2024 по справі № 639/1528/22, вказав, що «державна зрада» (ст. 111 КК України) має три форми: 1) перехід на бік ворога в період збройного конфлікту; 2) шпигунство; 3) надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Вчинення будь-яких діянь, передбачених ч.1 статті 111 КК України, заподіює шкоду національній безпеці України і розцінюються як підривна діяльність проти неї. Надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України полягає у сприянні їх можливим чи дійсним зусиллям заподіяти шкоду національній безпеці України. Види підривної діяльності проти України можуть бути різноманітними.

При цьому, державна зрада є закінченим злочином не з моменту встановлення зв`язку з іноземною державою, іноземною організацією або їх представниками чи з моменту отримання від них злочинного завдання, а з моменту вчинення певних конкретних дій на шкоду Україні.

Вчиняючи державну зраду, винний усвідомлює, що він здійснює перехід на бік ворога в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту (вчинює шпигунські дії, надає іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України) і бажає цього.

Також необхідно зазначити, що формулювання «на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України» визначає суб`єктивну спрямованість дій винного, однак не є характеристикою суспільно небезпечних наслідків діяння. Факт заподіяння вказаної шкоди не має значення для кваліфікації діяння за ст.111 КК України»

Як встановлено під час судового розгляду та підтверджено належними й допустимими доказами, обвинувачений ОСОБА_6 , будучи громадянином України, якому було достовірно відомо про перебування знайомого йому громадянина України (особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) на тимчасово окупованій території Луганської області та обіймання ним посади в незаконно створеній ЛНР, а потім Куп`янської ВГА, після початку повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України та введення 24.02.2024 року воєнного стану, діючи умисно та свідомо, передавав останньому за допомогою месенджера «Телеграм» інформацію про розташування тренувального центру військовослужбовців ЗСУ на території ДП «Санаторій «Ялинка», розташованого на території Зміївського (на даний час - Чугуївського ) району Харківської області.

Вказані відомості не були публічно доступними, не публікувалися і не були розміщені у відкритому доступі ІНФОРМАЦІЯ_6 або іншими уповноваженими державними органами, а отже, становили оперативний інтерес для представників рф та могли бути використані під час проведення підривної діяльності проти України

ОСОБА_6 усвідомлював, що рф здійснює широкомасштабну збройну агресію проти України та що надані ним відомості можуть бути використані для планування та проведення бойових чи диверсійних дій проти України, спрямованих на захоплення її територій, зменшення її воєнного, економічного, соціального та морально-політичного потенціалу у сфері оборони шляхом проведення ударів по відповідних об`єктах, що спростовує його твердження про відсутність умислу на спричинення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

При цьому, не будучи мешканцем відповідної територіальної громади, для уточнення необхідних відомостей, 15.02.2023 року обвинувачений особисто перевіряв вказану інформацію, уточнював координати приміщень на території санаторію, помічав їх геолокацію та відправляв відповідні скріншоти, про що свідчать листування з вказаним співучасником та відомості базових станцій оператора мобільного зв`язку про перебування ОСОБА_6 на території Зміївського району Харківської області.

Узгодженість та вчинення інкримінованого правопорушення обвинуваченим за попередньою змовою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, підтверджується наявністю єдиного спільного умислу, направленого на заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України в умовах воєнного стану, і їх спільні дії полягали в наданні іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України.

З досліджених колегією суддів доказів, зазначених вище, вбачається, що ОСОБА_6 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діяли добровільно. Докази, які б свідчили про примус обвинуваченого ОСОБА_29 до вчинення зазначених умисних дій, спрямованих на надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в матеріалах справи відсутні.

Твердження ОСОБА_29 та його захисника адвоката ОСОБА_30 про необхідність перекваліфікації його дій за ч.2 статті 114-2 Кримінального кодексу України є необґрунтованими, оскільки, відповідальність за статтею 114-2 КК настає у випадку поширення інформації про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів в Україну, у тому числі про їх переміщення територією України; поширення інформації про переміщення, рух або розташування ЗСУ чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості. Частиною 3 цієї статті передбачено, що відповідальність настає за дії, передбачені частинами 1 або 2 цієї статті вчинені за попередньою змовою групою осіб або з корисливих мотивів, або з метою надання такої інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України, або її представникам, або іншим незаконним збройним формуванням, або якщо вони спричинили тяжкі наслідки, за відсутності ознак державної зради або шпигунства (постанова ККС ВС від 24.04.2024, справа № 743/149/23)

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є винуватим у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України в умовах воєнного стану на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, за попередньою змовою групою осіб, тобто у кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 111 Кримінального кодексу України.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого, суд враховує, що згідно з ч.2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до статті 65 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого, встановлено що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, освіта середня спеціальна, одружений, зареєстрований та постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 333951433 від 30.05.2023 року, будинок АДРЕСА_1 , належить в цілому на праві приватної власності ОСОБА_17 , та який передано в іпотеку АБ «Брокбізнесбанк», розмір зобов`язань 50000,00 доларів США, з забороною відчуження, накладеною на нерухоме майно (т.2, а.с.108-110)

Відповідно до вимоги УІТ ГУНП в Харківській області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше притягався до кримінальної відповідальності, в силу статті 89 Кримінального кодексу України не судимий (т.5, а.с.23-25)

Згідно відомостей КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» ОСОБА_6 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т.5, а.с.39 - 40)

На виконання ухвали Зміївського районного суду Харківської області медичною частиною № 27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях проведено повне обстеження стану здоров`я обвинуваченого, за яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1., був взятий на диспансерний облік з діагнозом: ішемічна хвороба серця (ІХС), післяінфарктний кардіосклероз (квітень 2023), гіпертонічна хвороба ІІІ ступеню, серцева недостатність (СН) ІІА ст На момент огляду госпіталізації в терапевтичне відділення не потребує, рекомендовано прийом препаратів амбулаторно (т.1, а.с.152-153)

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 353793987, будь-яке нерухоме майно, інші речові права, іпотека, обтяження за ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , не обліковується (т.5, а.с.48)

19 червня 2023 року, о 10.28 годині, ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий в порядку статті 208 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (т.5, а.с.49 - 52)

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 21.06.2023 року підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Початок строку тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання - з 19.06.2023 (т.1, а.с.79-89, т.5, а.с.54, 71-73)

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до положень статей 66-67 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.

Правопорушення, передбачене ч.2 статті 28, ч.2 статті 111 Кримінального кодексу України, яке інкриміноване обвинуваченому, відповідно до ч.6 статті 12 Кримінального кодексу України, є особливо тяжким злочином проти основ національної безпеки України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Згідно статті 64 Кримінального кодексу України, довічне позбавлення волі встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, якщо суд не вважає за можливе застосовувати позбавлення волі на певний строк. Довічне позбавлення волі не застосовується до осіб, що вчинили злочини у віці до 18 років і до осіб у віці понад 65 років, а також до жінок, що були в стані вагітності під час вчинення злочину або на момент постановлення вироку, а також у випадку, передбаченому частиною четвертою статті 68 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами покарання» (із змінами), при призначенні покарання суди в кожному випадку мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання.

Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим злочину проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану, яка посягає на захист життєво важливих інтересів громадян, суспільства та держави, на її суверенітет, територіальну цілісність, недоторканість та обороноздатність, а також на суспільні відносини, які забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної і правової держави, а також особу обвинуваченого, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, колегія суддів вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень є покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна.

На переконання суду, призначена міра покарання є справедливою і достатньою для виправлення обвинуваченого, слугуватиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності й справедливості кримінального судочинства, а також розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

З метою забезпечення виконання вироку належить продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" - до набрання цим вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання за цим вироком рахувати з моменту фактичного затримання обвинуваченого, а саме - з 19 червня 2023 року.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на мобільний телефон «Sumsung» чорного кольору, з сім-карткою «Київстар», номер НОМЕР_2 , та сім-карткою «ІНФОРМАЦІЯ_9», номер НОМЕР_3 , мобільний телефон « Sigma» без сім-картки, та ноутбук марки «Sumsung» та кабель до нього, які належать ОСОБА_6 , накладений ухвалою слідчого судді від 23.06.2023 року - скасувати

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, застосувавши при цьому положення статей 96-1 та 96-2 Кримінального кодексу України.

Згідно ч.1 статті 96-1 Кримінального кодексу України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 96-2 Кримінального кодексу України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави речові докази: мобільний телефон «Sumsung» чорного кольору, з сім-карткою «Київстар», номер НОМЕР_2 , та сім-карткою «ІНФОРМАЦІЯ_9», номер НОМЕР_3 , мобільний телефон « Sigma» без сім-картки, та ноутбук марки «Sumsung» та кабель до нього, які зберігаються у кімнаті речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_8, АДРЕСА_7.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 368-371, 373, 374, 392-393 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 111 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

Початок строку відбування покарання за цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме - з 19 червня 2023 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" - до набрання цим вироком законної сили.

Арешт на тимчасово вилучене майно а саме: на мобільний телефон «Sumsung» чорного кольору, з сім-карткою «Київстар», номер НОМЕР_2 , та сім-карткою «ІНФОРМАЦІЯ_9», номер НОМЕР_3 , мобільний телефон « Sigma» без сім-картки, та ноутбук марки «Sumsung» та кабель до нього, які належать ОСОБА_6 , накладений ухвалою слідчого судді від 23.06.2023 року - скасувати

Застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави речові докази: мобільний телефон «Sumsung» чорного кольору, з сім-карткою «Київстар», номер НОМЕР_2 , та сім-карткою «ІНФОРМАЦІЯ_9», номер НОМЕР_3 , мобільний телефон «Sigma» без сім-картки, та ноутбук марки «Sumsung» та кабель до нього, які зберігаються у кімнаті речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_8, АДРЕСА_7.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок складено і проголошено 10.07.2024

Головуючий ОСОБА_1

суддя ОСОБА_2

суддя ОСОБА_3