Справа № 754/6106/24
У Х В А Л А

Іменем України

01 травня 2024 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001046 від 29.04.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України,

встановив:

До Деснянського районного суду м.Києва 30.04.2024 надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Деснянської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001046 від 29.04.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, а саме: мобільний телефон марки Redmi 5G, сірого кольору з наявними пошкодженнями на задній кришці без ідентифікуючих ознак; мобільний телефон марки Realme сірого кольору з наявними пошкодженнями екрану без ідентифікуючих ознак; металевий предмет, зовні схожий на ніж складний з рукояткою чорного кольору; предмет, зовні схожий на металевий ніж із рукояткою чорного кольору.

Клопотання подане в рамках кримінального провадження № 0001046 від 29.04.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 29.04.2024 до Деснянського УП ГУНП у м.Києві від о/у СКП Деснянського УП ГУНП у м.Києві надійшло повідомлення про те, що 29.04.2024 близько 04 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , біля магазину М`ясноff невстановлена особа, пляшкою з невідомою речовиною намагалася підпалити приміщення за вказаною вище адресою.

В подальшому 29.04.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку ст.208 КПК України здійснено затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході затримання якого здійснено особистий обшук та вилучено наступні речі: мобільний телефон марки Redmi 5G, сірого кольору з наявними пошкодженнями на задній кришці без ідентифікуючих ознак; мобільний телефон марки Realme сірого кольору з наявними пошкодженнями екрану без ідентифікуючих ознак; металевий предмет, зовні схожий на ніж складний з рукояткою чорного кольору; предмет, зовні схожий на металевий ніж із рукояткою чорного кольору.

29.04.2024 постановою слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_3 вказані речі визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

На підставі вище викладеного, слідчий просить суд накласти арешт на вищезазначене майно.

Слідчий до суду не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю, на задоволенні клопотання наполягав.

Дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення заявленого слідчим клопотання про арешт майна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином на підставі наявності усіх підстав для арешту майна слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Деснянської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001046 від 29.04.2024,за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 29.04.2024 року в ході особистого обшуку затриманого на підставі ст.208 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 майно, а саме: мобільний телефон марки Redmi 5G, сірого кольору з наявними пошкодженнями на задній кришці без ідентифікуючих ознак; мобільний телефон марки Realme сірого кольору з наявними пошкодженнями екрану без ідентифікуючих ознак; металевий предмет, зовні схожий на ніж складний з рукояткою чорного кольору; предмет, зовні схожий на металевий ніж із рукояткою чорного кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1