Справа № 185/4630/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2024 року м.Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000558 від 10.04.2024за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, військовослужбовця за мобілізацією на посаді водія 3 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Наказом командира військової частині НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.02.2023 N? 38 солдат ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду водія 3 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 аеромобільного батальйону військової частини.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Являючись військовослужбовцем військової служби солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов?язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, Статутів Збройних Сил України, бути суворо дотримуватися дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти Сили України в цілому державне майно, завжди пам?ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Відповідно до положень ст. 3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 А (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність.

Так, військовослужбовець ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призивом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її на посаді водія 3 розвідувального відділення розвідувального взводу і аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», 29.03.2024 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, (більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим), в період запровадженого в Україні воєнного стану, перебуваючи у під?їзді N АДРЕСА_2 , перед сходинами на перший поверх з лівого боку на площадці побачив дитячий велосипед помаранчевого кольору, марки «Hammer Storm-16», який визначив як об?єкт свого злочинного посягання та в цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

Надалі, ОСОБА_5 , 29.03.2024 року, приблизно о 19 годині 35 хвилин, (більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим), реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, упевнившись в тому, що поруч з ним нікого не має та за його злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, але не бажаючи відмовлятись від них, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна в умовах воєнного, знаходячись в приміщенні під?їзду N АДРЕСА_2 , з майданчику перед сходами на перший поверх, таємно, шляхом вільного доступу викрав дитячий велосипед помаранчевого кольору, марки «Hammer Storm-1 6», вартістю 1700,00 грн. , який належить ОСОБА_6 , чим завдав останній матеріальну шкоду на вищевказану суму, після чого з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та на запитання суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Пояснив, що дійсно 29.03.2024 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, перебуваючи в м. Павлограді у під?їзді N АДРЕСА_2 на площадці він побачив дитячий велосипед помаранчевого кольору, марки «Hammer Storm-16», який в подальшому, коли за ним ніхто не спостерігав, викрав. У скоєному він щиро кається. Шкоду потерпілій відшкодовано. Причину скоєного назвати не може .

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винен в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Його дії кваліфікуються за ч.4 ст. 185 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, раніше не судимий, є військовослужбовцем ЗСУ, не одружений, на обліку у лікаря психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, за місцем несення служби та проживання характеризується посередньо, вину визнав, шкоду потерпілій відшкодовано.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Зважаючи на дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відношення останнього до того, що сталося, те що потерпілій шкоду відшкодовано , суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16.10.2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень, та відповідає принципам рівних можливостей та справедливого судового розгляду, встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлено .

Речові докази у кримінальному провадженні: СД-Р диск з камер відео спостереження , після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах провадження; дитячий велосипед помаранчевого кольору, марки «Hammer Storm-1 6»,який передано під зберігальну розписку ОСОБА_6 - залишити останній за належністю, знявши арешт.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 1514 ( одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень, 56 ( п`ятдесят шість) копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні

Суддя ОСОБА_1