У Х В А Л А Справа № 932/3093/24

Іменем України Провадження № 1-кс/932/1007/24

11 квітня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у неврученні пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого,-

В С Т А Н О В И В:

09.04.2024 року до слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 , у якій прохає зобов`язати уповноваженого слідчого ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001192 від 08.04.2024 року.

Підставами для задоволення скарги вказав наступне. На підставі ухвали слідчого судді за заявою ОСОБА_3 , уповноваженою особою ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 162 КК України за № 0001192 від 08.04.2024 року. З огляду на те, що кримінальне провадження було відкрите за заявою скаржника, а на теперішній час йому не було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з відповідною скаргою.

У судове засідання скаржник не з`явився, до суду надав заяву у якій розгляд скарги прохав провести без його участі.

Представник ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи викладене, скарга розглядається у відсутність суб`єкта оскаржуваної бездіяльності.

Дослідивши матеріали скарги, прихожу до висновку про те, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановляється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

У судовому засіданні встановлено, що 08.04.2024 року на підставі заяви ОСОБА_3 до ЄРДР були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України, за № 0001192.

До теперішнього часу уповноваженою особою ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області не було винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в рамках кримінального провадження № 0001192, також заявнику не було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого. До суду на момент розгляду скарги доказу, що підтверджує факт відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в рамках кримінального провадження № 0001192, не надано. Таким чином, вимоги ст. 55 КПК України, уповноваженим на те слідчим ДРУП ГУ НП України в Дніпропетровській області не виконано.

Невиконання вимог чинного КПК України є підставою для задоволення скарги. Вважаю за можливе зобов`язати вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого в рамках кримінального провадження № 0001192, уповноваженого на те слідчого ДРУП ГУ НП України в Дніпропетровській області.

З огляду на викладене, скарга підлягяє задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32, 55, 214, 303- 307, 309, 369, 371-372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у неврученні пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого - задовольнити.

Зобов`язати уповноваженого слідчого ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001192, вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1