Справа № 991/2803/24
Провадження № 1-кс/991/2832/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА [І].

Дата і місце постановлення [1-1].

09 квітня 2024 року, місто Київ.

Назва та склад суду, секретар судового засідання [1-2].

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 (надалі - слідчий суддя).

Найменування (номер) кримінального провадження [1-3].

Інформація у скарзі відсутня.

Прізвище, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання [1?4].

Інформація у скарзі відсутня.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа [1-5].

Інформація у скарзі відсутня.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження [1-6].

Заявник ОСОБА_2 , яка діє в інтересах Sklostroj Turnov CZ, s.r.o.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА [ІІ].

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається [2-1].

Вирішується питання за скаргою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах Sklostroj Turnov CZ, s.r.o. на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР).

Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів [2-2].

Слідчий суддя встановив таке.

04 квітня 2023 року ОСОБА_2 звернулася до Вищого антикорупційного суду зі скаргою, у якій зазначає про те, що 18 березня 2024 року вона направила на ім`я Директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 заяву вих.№ 02.14 від 18 березня 2024 року про вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 191, 358, 364, 367, 384 КК України), а саме, група осіб, діючи за попередньою змовою, шляхом використання підроблених документів та печатки ОСОБА_4 створили та подали до суду підроблений доказ, та використовуючи службове становище учасників групи здійснили закінчений замах на заволодіння належними ОСОБА_4 грошовими коштами в особливо великих розмірах.

У заяві, зазначена інформація про те, що керівник ТОВ «Манреса ІТ», ОСОБА_5 , вступивши у змову з особами, які мали доступ до конфіденційної інформації ОСОБА_4 (вірогідно з учасниками Справи про банкрутство), які в подальшому діючи спільно з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 в особливо великих розмірах (15 973 908,19 грн) підробили підпис директора ОСОБА_6 та офіційної печатки ОСОБА_4 для виготовлення Договору, та використали завідомо підроблений Договір шляхом подання до суду завідомо недостовірних процесуальних документів та підробленого доказу, чим ввели суд в оману, отримавши рішення Суду про заміну Склострой Турнов на ТОВ «Манреса ІТ». Також у заяві, наведені факти грубого невиконання свої посадових обов`язків (службове недбальство) службових осіб - судді Господарського суду міста Києва ОСОБА_7 та ліквідатора ТОВ «АЗС», арбітражного керуючого ОСОБА_8 , бездіяльність яких створила умови для вчинення (сприяла) злочину, що може свідчити про співучасть зазначених осіб у злочинах групи, а отже наявність складу злочинів передбачених ст. ст. 191, 358, 364, 367 КК України.

Адвокат зазначає, що станом на дату подання цієї скарги, жодних обов`язкових процесуальних дій ані Директор Державного бюро розслідувань, ані інша уповноважена особа Державного бюро розслідувань не здійснили: інформацію щодо внесення відомостей про вчинення кримінального порушення не надіслано, пам`ятку про права та обов`язки потерпілого ОСОБА_4 ані вручено, ані направлено не було, чим грубо порушили обов`язкові до виконання приписи ст. 214 КПК України.

У зв`язку з чим ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді зі скаргою у якій просить:

1) визнати протиправним факт бездіяльності уповноважених осіб Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей, викладених у заяві вих. № 02.14 від 18.03.2024 року про вчинення кримінального правопорушення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань;

2) зобов`язати уповноважених осіб Державного бюро розслідувань внести відомості, викладені у заяві вих. № 02.14 від 18.032024 року про вчинення кримінального правопорушення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

На підтвердження зазначеної у скарзі інформації ОСОБА_2 долучив до неї копії таких матеріалів: заяву вих. № 02.14 від 18.03.2024 року з доказами відправлення; роздруківку з сайту Укрпошта.

Слідчий суддя дослідив скаргу ОСОБА_2 та додані до неї матеріали.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався [2-3].

Слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України: «Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України: «Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 33-1 КПК України: «Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 КПК України: «Заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України: «Слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається».

Відповідно до вимог п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, умовою підсудності кримінального провадження Вищому антикорупційному суду є вчинення злочину особою, яка обіймає будь-яку з посад, визначених п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, зокрема державним службовцем, посада якого належить до категорії "А".

Відповідно до вимог п. п. 2 та 3 ч. 5 ст. 216 КПК України: «Детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов: 2) розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого статтями 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 Кримінального кодексу України, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 Кримінального кодексу України, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків); 3) кримінальне правопорушення, передбачене статтею 369, частиною першою статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини».

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України: «На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування».

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України: «Скарга повертається, якщо: скарга не підлягає розгляду в цьому суді».

Відповідно до вимог примітки ст. 45 КК України: «Корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу».

Зі змісту зазначених норм видно, що належність кримінального правопорушення до підсудності Вищого антикорупційного суду визначається сукупністю вимог до його предметної підсудності (умов підсудності), які встановлені ч. 1 ст. 33-1 КПК України, а саме: належністю кримінального правопорушення до переліку корупційних злочинів, зазначених у примітці до ст. 45 КК України або/та кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-1 КК України та обов`язковою наявністю хоча б однієї з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.

Так, у своїй скарзі ОСОБА_2 просить зобов`язати уповноважену особу ДБР внести відомості до ЄРДР, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 191, 358, 364, 367, 384 КК України КК України, водночас слідчий суддя звертає увагу на те, що кримінальні правопорушення, передбачені 358, 367, 384 КК України не належать до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, а відповідно і до сфери здійснення судового контролю слідчими суддями Вищого антикорупційного суду, відповідно до вимог ч. 1 ст. 33-1 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у заяві (повідомленні) про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).

Зі змісту скарги також видно, що скаржник просить внести відомості до ЄРДР за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 та 364 КК України. Проте, зі змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення видно, що в ній не зазначені будь-які обставини, що вказували б на вчинення зазначеними у заяві від 18 березня 2024 року особами дій, які б містили ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 191 та 364 КК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що за інформацією, яка міститься у заяві скаржника, не видно наявності обов`язкових ознак (зокрема об`єктивної сторони) кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 191, 364 КК України, що позбавляє його можливості встановити кваліфікацію вказаних кримінальних правопорушення, а тому слідчий суддя дійшов висновку про те, що розгляд і вирішення вказаної скарги знаходиться поза межами здійснення судового контролю слідчого судді Вищого антикорупційного суду, у зв`язку з чим вона підлягає поверненню скаржнику на підставі п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України.

Крім того, зі змісту скарги видно, що у заяві ОСОБА_2 просить зобов`язати внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР директора ДБР. Враховуючи те, що директор ДБР не є керівником органу досудового розслідування, а тому не може здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що внесення відомостей до ЄРДР не належить до повноважень директора ДБР, за таких обставин, у даному випадку бездіяльність директора ДБР не виникла та не підлягає оскарженню.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя зазначає, що вказані обставини також є підставою для повернення скарги ОСОБА_2 .

Слідчий суддя, з огляду на викладене, керуючись положеннями ст. ст. 33-1, 214, 216, 303-304, 306, 376 КПК України, дійшов висновку про повернення скарги ОСОБА_2

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА [ІІІ].

Висновки слідчого судді [3-1].

Слідчий суддя постановив.

Скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернути ОСОБА_2 .

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження [3?2].

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1