Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/795/24

Номер провадження: 1-кс/511/181/24

27.02.2024 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого відділення №1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000143 від 24.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що 24.02.2023 до чергової частини відділення поліції №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшло телефонне повідомлення від працівників прикордонної служби про те, що в ході проведення заходів щодо протидії незаконному переправленню осіб через державний кордон України на автомобільній дорозі неподалік с. Богачево Роздільнянського району Одеської було зупинено автомобіль марки «ВАЗ - 21063», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 в якому знаходилося двоє невстановлених чоловіків, один з яких намагався незаконно переправити одну особу через державний кордон України на територію Республіки Молдова (Придністров`я).

24.02.2024 під час проведення огляду місця події, а саме території, яка розташована на автомобільній дорозі неподалік с. Богачеве Роздільнянського району Одеської області, було виявлено та вилучено: автомобіль марки «ВАЗ 21063», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_5 , але згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY M14 5G», (IMEI-1: НОМЕР_4 , IMEI-2: НОМЕР_5 ) зі стартовим пакетом мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» ( НОМЕР_6 ) б/в, який належить та яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 на яких збереглися сліди кримінального правопорушення.

За результатом огляду вказані речі було вилучено, оскільки вони мають значення речового доказу.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Слідчийвідділення №1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 надіслав на адресу суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Користувач маіна ОСОБА_7 , наділсав до суду заяву, про те, що повідомлений про час та розгляд справи та просить розглядати справу без його участі .

Інші учасники в судове засідання не з`явились.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000143 від 24.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України.

Частина перша статті 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до постанови слідчого відділення №1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 24 лютого 2024 року, вищевказане майно визнано речовим доказом.

Положення статті 98 КПК України регламентують, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно пункту першого частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Також, слідчий суддя при розгляді клопотання врахував: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна.

Відносно розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

При цьому, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

На підставі встановлених обставин, а також зважаючи на те, що вилучене під час досудового розслідування майно має значення речового доказу та є підстави вважати, що в подальшому може бути використане, як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що вказане клопотання є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 107, 131, 132, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони відчудження на тамчасово вилучене майно , а саме на : автомобіль марки «ВАЗ 21063», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_5 , але згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 .

Накласти арешт у вигляді заборони відчуження, використання та розпорядження наступним майном, а саме: мобільним телефоном марки «SAMSUNG GALAXY M14 5G», (IMEI-1: НОМЕР_4 , IMEI-2: НОМЕР_5 ) зі стартовим пакетом мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» ( НОМЕР_6 ) б/в, який належить та яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1