Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2024 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження : прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коростені кримінальне провадження № 0000325 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Коростень, Житомирської області, громадянки України, з середньо освітою, не одруженої, на утриманні має малолітню дитину, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 07.08.2019 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст.186 КК України до штрафу в сумі 850 гривень, який ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.03.2021 року замінено на покарання у вигляді 50 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи засудженою вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області 07.08.2019 року за ч. 1 ст.186 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, який ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.03.2021 року замінено на покарання у виді 50 годин громадських робіт, яка набрала законної сили та була отримана Коростенським МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області 17.08.2021 року.

Після отримання судового рішення засудженій ОСОБА_4 було направлено виклик для явки до органу пробації для постановки її на облік на 25.08.2021 року, однак ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлена, за викликами до органів пробації неодноразово не з`являлась.

31.08.2021 року засуджену ОСОБА_4 було поставлено на облік Коростенського МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області і того ж дня, працівником уповноваженого органу з питань пробації, її було ознайомлено із порядком та умовами відбуття покарання у виді громадських робіт, роз`яснені правові наслідки, які наступають у випадку ухилення від відбування даного покарання.

Крім цього, ОСОБА_4 було роз`яснено, що вона повинна сумлінно ставитись до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти про зміну місця проживання, без погодження уповноваженого органу з питань пробації не виїжджати за межі України, про що було складено відповідну підписку, та цього ж дня засуджену ОСОБА_4 направлено до відбування покарання до Комунально виробничо житлово-експлуатаційного підприємства м. Коростень №1 (КВЖРЕП), куди вона мала з`явитись та приступити до виконання робіт з 02.09.2021 року, однак для відбуття громадських робіт у встановлений строк не прибула та до відбування покарання не приступила.

Лише після проведення ряду профілактичних заходів, 09.09.2021 року засуджена ОСОБА_4 з`явилась з направленням для відбуття робіт до КВЖРЕП №1, де цього ж дня уповноваженою особою було складено відповідний наказ за №36 на підставі якого за засудженою було закріплено відповідальну особу - коменданта КВЖРЕП №1 ОСОБА_5 , та погоджено перелік видів робіт, об`єктів виконання робіт та складено графіки робіт, які ОСОБА_4 повинна була виконувати починаючи з 10.09.2021 року.

Продовжуючи ухилятись від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_4 до КВЖРЕП не з`явилась без поважних причин.

У зв`язку із вищезазначеним, уповноваженою особою Коростенського МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_4 , 31.08.2021 року, 07.09.2021року, 23.09.2021 року винесено ряд письмових попереджень, та проведено профілактичні бесіди, а також роз`яснено можливість притягнення її до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

Незважаючи на вжиті профілактичні заходи ОСОБА_4 маючи всі можливості для відбуття призначеного покарання у виді громадських робіт, умисно не відбувала його, ігноруючи покладені на неї обов`язки. У період з 10.09.2021 року по 31.10.2021 року із запланованих 50 годин ОСОБА_4 відбула лише 1 годину громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_4 умисно ігноруючи покладені на неї обов`язки, ухилилась від призначеного покарання у виді громадських робіт та в вищезазначений період не відбувала покарання у виді 50 годин громадських робіт.

Діями, які виразились в умисному ухиленні засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України.

Судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

При судовому розгляді кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала повністю, та показала, що викладені в обвинувальному акті обставини відповідають дійсності.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, у суда не виникає сумнівів у добровільності їх позицій, а також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно ч. 2 п. 3 ст.40 КВК України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

Обираючи обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як особа, обвинувачена ОСОБА_4 працездатного віку, на спеціалізованих обліках не перебуває, раніше судима.

Обставин, що пом`якшують покарання, не встановлено.

Зазначені в обвинувальному акті, як пом`якшуючі обставини: щире каяття, сприяння в розкритті кримінального правопорушення не знайшли свого підтвердження при судового розгляді. Так, щире каяття характеризується ставленням винної особи до вчиненого нею кримінального правопорушення та означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює вчинене правопорушення, бажає виправити ситуацію, що склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Натомість при розгляді кримінального провадження вищевказане прояву не мало, оскільки обвинувачена ухилялась від явки в судове засідання, надавала неправдиву інформацію щодо місця свого перебування, що стало підставою для оголошення розшуку. З дати надходження обвинувального акту до суду, тобто з 05.11.2021 року, мала реальну можливість відпрацювати призначені громадські роботи, проте жодної години не відпрацювала. В судовому засіданні 18.07.2023 року надала недостовірну інформацію про те, що їй залишилось відпрацювати лише 2 години, що не відповідало дійсності, і після зазначеної дати знову всіляко уникала явки до суду, що стало підставою для неодноразового застосування приводу та накладення грошового стягнення.

Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив кримінальних правопорушень.

Вчинене кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, відноситься до кримінального проступку.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, її відношення до вчиненого, суд вважає за можливе обрати ОСОБА_4 покарання відповідно до санкції частини статті, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення у виді пробаційного нагляду, оскільки інший вид покарання, передбачений ч.2 ст.389 КК України, а саме обмеження волі, з урахуванням положень ч.3 ст.61 КК України, не може бути застосовано, оскільки обвинувачена має малолітню дитину.

Таким чином обраний вид та розмір покарання буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Одночасно ураховується, що станом на 15.05.2024 року ОСОБА_4 не відбула повністю покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07.08.2019 року у виді призначених їй 50 годин громадських робіт (залишилось невідбутим 46 годин 30 хвилин), тому остаточне покарання підлягає призначенню за правилами ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за вказаним вироком суду у виді громадських робіт, та застосуванням правил складання покарань, передбачених ст.72 КК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити покарання у виді 2 років пробаційного нагляду.

Покарання за сукупністю вироків призначити за правилами ст.71, 72 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07.08.2019 року і визначити остаточне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки 10 днів.

Відповідно до ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

-виконати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженню не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази: матеріали особової справи №12/2021 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення - надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1