Провадження № 1-кп/752/871/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження відомості по якому внесені в ЄРДР за № 0002361 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стасі Диканського р-ну, Полтавської обл., громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у чиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

відповідно до указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 із 05-30 год. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався.

Так, ОСОБА_3 02.10.2022 о 14 год. 10 хв., перебуваючи в залі приміщення супермаркету «Велмарт», за адресою: м. Київ, вул. Лятошинського, 14, вирішив таємно викрасти майно. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає поклав до пакету, який мав при собі наступний товар: хліб тост світлий 350 г плівка Київхліб, масло 63% 200г ТМ «1» 2 одиниці, креветки 1 кг Веладіс, ікра 100 г тихоокеанська 4 одиниці, ікра 120г ікорні традиції (загальною вартістю без урахування ПДВ становить 865,30 грн.) В подальшому ОСОБА_3 , з викраденим майном направився до виходу з супермаркету «Велмарт», та викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми діями, ОСОБА_3 , завдав ТОВ «ФУДКОМ» () матеріальної шкоди на загальну суму 865,30 грн. без ПДВ.

Таким чином, ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненого в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_3 , 02.10.2022 о 16 год. 54 хв., перебуваючи в залі приміщення супермаркету «Велмарт», за адресою: м. Київ, вул. Лятошинського, 14, вирішив повторно таємно викрасти чуже майно. ОСОБА_3 , перебуваючи в залі приміщення супермаркету «Велмарт», впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, помістив наступний товар до поліетиленового пакету, що був у нього при собі: чіпси 120г Чіпстер, ікра зерниста 80г Ж/бЗ Ключ Північна, у кількості 3 одиниці, Ікра Лососева зерниста 80г Ж/б Застільна, у кількості 3 одиниці. Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном направився до виходу з супермаркету «Велмарт», вийшов за межі супермаркету та в подальшому розпорядився викраденим товаром на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_3 , завдав ТОВ «ФУДКОМ» () матеріальної шкоди на загальну суму 657,35 грн. без ПДВ.

Таким чином, ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_3 , 03.10.2022, о 13 год. 53 хв., перебуваючи в залі приміщення супермаркету «Велмарт», за адресою: м. Київ, вул. Лятошинського, 14, вирішив повторно таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи свій умисел, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 помістив наступний товар до поліетиленового пакету, що мав із собою: ікра лососева зерниста 120г Ж/б Спец Посол, у кількості 3 одиниці, маслини б/к 314 мл ж/б Екселенсіа, оливки без кісточки 314 мл ж/б Іберіка, буженина Укрпромпостач 95, вагою 0,698 кг., шинка Тостова Ятрань, вагою 1,074 кг. В подальшому, ОСОБА_3 із викраденим товаром направився до виходу із супермаркету, однак не довів свій злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки пройшовши повз торгівельні каси та вийшовши за її межі, був зупинений працівником служби охорони даного супермаркету. Своїми діями, ОСОБА_3 , намагався завдати ТОВ «ФУДКОМ» () матеріальної шкоди на загальну суму 1108,98 грн. без ПДВ.

Таким чином, ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах

воєнного стану, не доведеного до кінця з причин, які не залежали від його

волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, підтвердивши обставини викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що щиро шкодує про вчинене, надав довідку ТОВ «Фудком», згідно якої завдані ним збитки повністю відшкодовані, матеріальних претензій ТОВ «Фудком» до нього не має. Просив не позбавляти волі, оскільки має намір піти захищати батьківщину, надав копії документів, згідно яких він придатний до військової служби.

Суд, після виконання вимог ст. 348 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, у відповідності до ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються речових доказів, особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

При обранні міри покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами, данні про його особу, згідно яких на обліку у лікарів нарколога та психіатра він не перебуває, характеризується позитивно, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому, відшкодування завданих збитків. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 та визначені у ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винної, суд може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті. З урахуванням ряду обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 а саме: щире каяття, відшкодування шкоди потерпілому, дані про особу обвинуваченого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 при призначенні основного покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України вимоги ч. 1 ст. 69 КК України.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_3 наявність обставин, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання в межах санкцій за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. За сукупністю злочинів, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання шляхом поглинення більш суворого покарання менш суворим.

З урахуванням конкретних обставин справи, думки прокурора, яка вважала можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, відсутність матеріальної шкоди, критичне ставлення обвинуваченого до вчиненого, його молодий вік, бажання стати на шлях виправлення шляхом захисту батьківщини, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою органами з питань пробації за місцем його проживання, а тому застосовує до нього покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням згідност.75 КК України. Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

На думку суду, призначене обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним і достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 371, 370, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років,

- за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обов`язок визначений п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України в частині повідомлення уповноваженого органу з питань пробації щодо зміни місця навчання на засудженого ОСОБА_3 судом не покладається, оскільки останній не навчається.

Речові докази: диск, що долучений до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження; ікра лососева зерниста 120г Ж/б Спец Посол, у кількості 3 одиниці, маслини б/к 314 мл ж/б Екселенсіа, оливки без кісточки 314 мл ж/б Іберіка, буженина Укрпромпостач 95, вагою 0,698 кг., шинка Тостова Ятрань , вагою 1,074 кг., що передані на відповідальне зберігання уповноваженій особі магазину «Велмарт» ОСОБА_7 - залишити «Велмарт» за належністю.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1