Номер провадження: 11-кп/813/1370/24
Справа № 522/1577/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 березня 2024 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000010, внесеному до ЄРДР 06.01.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Єріміївка, Роздільнянського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 31.10.2023 р. Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст.ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 2 роки;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000010, внесеному до ЄРДР 06.01.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Підставою для повернення обвинувального акта суд першої інстанції зазначив наступне:

- порушення вимог п. 5 ч. 2 ст.291 КПК України, а саме, у формулюванні обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 309 КК України, відсутні відомості, що він є особою, яка вчинила ті самі дії протягом року після засудження за цією статтею, тобто відсутня кваліфікуюча ознака інкримінованого кримінального правопорушення;

- порушення вимог п. 9 ч.2 ст.291 КПК України, вивченням вказаного обвинувального акту (аркуш 3) встановлено, що у ньому відсутні відомості про дату його складання і затвердження прокурором.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор Приморської окружної прокуратури ОСОБА_7 зазначив, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставин справи кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з огляду на те, що:

- на першому аркуші обвинувального акта наявна дата його затвердження, посада та П.І.Б. прокурора, який його затвердив, місце затвердження, а також дата складання обвинувального акта;

- в анкетних відомостях обвинуваченого вказано, що він є особою раніше судимою, саме 31.10.2023 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст.ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 2 роки.

На підставі викладеного, прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_8 про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс- повідомлення та телефонограмою, та не повідомив про поважні причини свого неприбуття, з клопотанням про відкладання судового засідання не звертався (а.с.37 -38 т.1).

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Вислухавши думку прокурора ОСОБА_6 , яка вважала за можливим проводити розгляд справи за відсутності обвинуваченого, апеляційний суд дійшов висновку розглядати апеляційну скаргу за відсутності останнього, оскільки апеляційним судом вжиті всі можливі заходи для його повідомлення про призначення судового засідання в апеляційному суді, а в апеляційній скарзі прокурора не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого.

Прокурор підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Заслухавши доповідь головуючого, доводи та пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог не дотримався.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Отже у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно), чи не затвердженні прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

Будь-які інші зауваження до обвинувального акту мають отримати відповідну реакцію суду під час судового розгляду справи та не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору.

Така позиція апеляційного суду узгоджується з висновком Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду, який міститься у постанові від 03.07.2019 року у справі № 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18) про те, що кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, та повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо.

Перевіривши зміст обвинувального акта щодо ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000010, на предмет його відповідності вимогам закону, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції необґрунтовано повернув прокурору обвинувальний акт.

Як вбачається з обвинувального акта ОСОБА_8 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

При його складанні, дотримані вимоги ст. 291 КПК України, оскільки у ньому зазначені всі обов`язкові відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам закону, з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, його правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України, та виконав інші вимоги, передбачені законом.

Підставою повернення обвинувального акта прокурору суд першої інстанції зазначив, що формулювання обвинувачення, яке не містить таких суттєвих обставин, що підлягають встановленню та доказуванню у кримінальному провадженні, і є таким, що не відповідає правовій кваліфікації інкримінованого кримінального правопорушення, що, на думку суду, свідчить про неналежне встановлення органом досудового розслідування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи зміст ч. 2 ст. 291 КПК України слід зазначити, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення») та формулювання обвинувачення.

В доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

При цьому, важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Отже, фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Колегія суддів не згодна з висновком суду першої інстанції, оскільки в обвинувальному акті викладено фактичні обставини вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію діянь з посиланням на закон і статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, зазначено відповідні елементи складу злочину, розкрито об`єктивну та суб`єктивну сторони.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання почав з`ясовувати обставини кримінальних правопорушень, при тому, що вказані обставини мають бути досліджені під час судового слідства, з вивченням зібраних досудовим слідством доказів та в подальшому надання їм оцінки у нарадчій кімнаті у встановленому законом порядку.

Надаючи оцінку вищевказаним обставинам, суд першої інстанції певним чином вийшов за межі вирішення питань, які мають розглядатись на стадії підготовчого судового засідання, та почав з`ясовувати обставини, які підлягають з`ясуванню в процесі судового провадження відносно обвинуваченої особи, що свідчить про суттєві порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону.

Також апеляційний суд зазначає зазначає, що в разі необхідності, прокурор не позбавлений можливості змінити обвинувачення під час судового розгляду у суді першої інстанції.

Натомість, колегія суддів вважає, що висновки суду про те, що в обвинувальному акті відсутні дані про дату його є обґрунтованими, проте, на переконання колегії суддів, вказане не свідчать про необхідність повернення обвинувального акту прокурору та не можливість суду першої інстанції призначити судовий розгляд кримінального провадження.

Колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції, що дату складання обвинувального акта можливо встановити судом у підготовчому судовому засіданні, оскільки наявні відомості щодо дати його затвердження 31 січня 2024 року ( а.с.1 т.1); долучено реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка обвинуваченого про отримання копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємною частиною обвинувального акта від 31 січня 2024 року (а.с.10 т.1), а також отримати пояснення від сторін кримінального провадження у судовому засіданні.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною, а тому вона підлягає скасуванню.

Виходячи з викладеного, та з урахуванням того, що вирішення питань, передбачених ст. ст. 314, 315 КПК України є виключною компетенцією суду першої інстанції, до повноважень якого належить прийняття рішень по отриманим судом обвинувальним актам, колегія суддів, керуючись загальними засадами КПК України, а саме вимогами ч. 6 ст. 9, п. п. 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала, - скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 24, 28, 291, 315, 370, 397, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 березня 2024 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000010, внесеному до ЄРДР 06.01.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000010, внесеному до ЄРДР 06.01.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4