Справа № 751/1469/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/315/24
Категорія - в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Чернігові в режимі відеоконференції матеріали судового провадження у кримінальному провадженні № 0004241 від 26.08.2022 за апеляційними скаргами захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2024 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_11 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2024 року задоволено клопотання прокурора, обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України ОСОБА_7 та ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів до 29 березня 2024 року та залишено без змін визначений розмір застави 1 610 400 (один мільйон шістсот десять тисяч чотириста) грн 00 коп.

Цією ж ухвалою обвинуваченому ОСОБА_10 , продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби. Ухвала суду в цій частині учасниками судового розгляду не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , суд обґрунтував свої висновки тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати. Інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належного виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою або ж обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Також просить рішення суду в частині визначення розміру застави змінити, визначивши заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 241720 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначив про відсутність переконливих доказів у клопотанні прокурора про обґрунтованість пред`явленої підозри за ч. 5 ст. 185 КК України та формальність висновків суду щодо реальності існування ризиків, заявлених прокурором та неможливості забезпечити такі ризики іншим, більш м`яким запобіжним заходом. Вказав, що поза увагою суду залишились дані, які характеризують особу ОСОБА_7 , наявність міцних соціальних зв`язків, який одружений, має на утриманні дружину та малолітню дитину, постійне місце проживання, хворобливий стан здоров`я. Визначений судом розмір застави перевищує встановлений ст. 182 КПК України розмір, який для особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину та становить 908400 грн і перевищення такого розміру може бути лише у разі порушення покладених обов`язків, чого у даному випадку не було.

Адвокат ОСОБА_8 , не погодившись із рішенням суду в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 подав в його інтересах апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою змінити його підзахисному запобіжний захід на особисте зобов`язання, домашній арешт або заставу у помірному для підозрюваного обсязі.

Обґрунтовуючи такі вимоги вказує, що прокурором не було доведено суду наявність та дійсність зазначених ризиків. Зазначає, що його підзахисний фактично більше року перебуває під вартою, водночас на його утриманні перебувають матір, інвалід ІІІ групи та малолітній син. За час перебування в умовах СІЗО у ОСОБА_9 лікарями Чернігівського медичного центру сучасної онкології було діагностовано та підтверджено документально онкологічне захворювання, проведено хірургічну операцію та хіміотерапію. Стан здоров`я незадовільний, останній потребує постійного лікування та нагляду лікарів-спеціалістів, що позбавляє його в умовах СІЗО повноцінно лікуватися та одужувати. Крім того вказує, що судом безпідставно відхилені клопотання сторони захисту про допит в якості свідка представника ТОВ «ТД «САТЕЛІТ» на предмет того, що дане Товариство надало свою згоду на прийняття на роботу ОСОБА_9 водієм-експедитором, а також про допит заступника командира військової частини, який готовий стати поручителем обвинуваченого та надав суду відповідну заяву. Також зазначає, що судом не взято до уваги позитивні характеристики за місцем мешкання Гервольського у м. Полтава. Тому вважає рішення суду необґрунтованим.

Заслухавши доповідача, захисників, які просили задовольнити їх апеляційні скарги з викладених в них підстав, думку прокурора, який заперечував доводам апеляційних скарг, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.09.2022 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням розмірів застави по 2 600 000 грн з покладенням обов`язків.

Такий запобіжний захід неодноразово продовжувався як під час досудового розслідування, так і в суді, зокрема під час продовження до 08.02.2024 року запобіжного заходу у виді тримання під вартою, було зменшено обом обвинуваченим розмір застави до 1 610 400 грн.

Такий запобіжний захід було продовжено ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.01.2024 року.

На даний час кримінальне провадження перебуває на розгляді суду.

За змістом ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Апеляційним судом встановлено, що зазначені вимоги закону судом 1 інстанції дотримані в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченим як ОСОБА_7 так і ОСОБА_9 суд 1 інстанції, ураховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, так як ризики, які були підставою для застосування до них такого запобіжного заходу не змінилися.

Виходячи з даних матеріалів судового провадження, є вірним висновок суду 1 інстанції відносно того, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який.

При цьому судом враховано, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Враховані судом і обставини, що характеризують їх особи, зокрема те, що ОСОБА_7 одружений, має на утриманні малолітнього сина, 2018 року, не працює, раніше судимий, враховано його вік, стан здоров`я.

Також судом враховано особу обвинуваченого ОСОБА_9 , його вік, стан здоров`я, сімейний та майновий стан, який є неодруженим, має на утриманні малолітню дитину, 2019 року народження, матір, яка є особою з інвалідністю ІІІ групи, не працює, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого.

Крім того, судом враховано, що даних, які б унеможливлювали подальше тримання обвинувачених під вартою, матеріали судового провадження не містять.

При цьому, судом першої інстанції було надано належну увагу доводам сторони захисту щодо стану здоров`я ОСОБА_9 , висловлено готовність сприяти можливими способами забезпеченню повної, своєчасної та необхідної медичної допомоги у межах повноважень суду з урахуванням покладеного законом обов`язку з даного приводу на адміністрацію місця попереднього ув`язнення. Та з огляду на відсутність об`єктивних даних про необхідність надання йому спеціалізованої медичної допомоги поза межами медичної частини СІЗО, що б унеможливлювало утримання його під вартою, дійшов цілком обґрунтованого рішення, що така вимога не може стати підставою для зміни запобіжного заходу.

Посилання в апеляційних скаргах захисників на відсутність належних доказів, які б підтверджували наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки наявність існуючих ризиків підтверджуються матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження суду першої інстанції.

Доводи апеляційних скарг в частині даних, які характеризують особи обвинувачених, зокрема міцність соціальних зв`язків та неналежний стан здоров`я, хоча й заслуговують на увагу, однак як у сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, так і самі по собі, без урахування наявності ризиків, у даному випадку не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Суд обґрунтовано та в повній мірі мотивував своє рішення, тому твердження апелянтів про необґрунтованість висновків постановленої ухвали, колегія суддів не вважає переконливими.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого судом рішення у справі, не вбачається.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів не знаходить підстав для задоволення поданих апеляційних скарг.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2024 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4