ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

01 квітня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 233/977/22

Провадження № 11-кп/4820/102/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

та його захисника ОСОБА_7 ,

представника служби

у справах дітей

Хмельницької міської ради ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про скасування запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000403 від 11.02.2020 за апеляційними скаргами обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 04 вересня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 вересня 2023 року ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили запобіжний захід залишено попередній - тримання під вартою.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений та його захисник ОСОБА_9 подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати оскаржуваний вирок суду, провадження закрити у зв`язку з порушенням судом вимог кримінального та кримінального процесуального закону і недоведенністю вини ОСОБА_10 у вчиненні цих злочинів.

Під час судового розгляду зазначених апеляційних скарг, обвинувачений ОСОБА_10 заявив клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосований до нього на підставі ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 травня 2022 року.

На обґрунтування клопотання зазначив, що судом, на його думку, при постановлені оскаржуваного вироку, порушено норми кримінального та кримінального процесуального законодавства, тому дане кримінальне провадження слід закрити, в зв`язку з недоведенністю його вини, а запобіжний захід щодо нього скасувати.

В ході апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_7 просили задовольнити заявлене клопотання, оскільки ризики, на підставі яких обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вже зникли.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання, вважає, що продовжують існувати обставини, які були підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, ризики, якими керувався суд, залишаючи без змін, обраний запобіжний захід обвинуваченому, досі не зменшилися.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили клопотання задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, представника служби у справах дітей Хмельницької міської ради ОСОБА_8 , який покладається на думку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з частиною 1 статті 331 КПК України, під час судового розгляду, суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_10 , у клопотанні, просить скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з втратою актуальності ризиків за статтею 177 КПК України та відсутністю доказів його вини, що, на його думку, є підставою для закриття кримінального провадження.

Колегія суддів визнає доводи обвинуваченого безпідставними та вважає, що слід відмовити у задоволенні його клопотання про скасування запобіжного заходу.

Відповідно до положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог пункту частини 4 статті 374 КПК України, у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

У цьому кримінальному провадженні ухвалено вирок, яким ОСОБА_10 визнано винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2,3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, та на підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19.12.2019, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 залишено попередній - тримання під вартою.

Вирок не набрав законної сили, оскільки триває апеляційний розгляд.

Як вбачається з вироку суду, підставою для обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили стало існування, передбачених ст.177 КПК України, ризиків: переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_10 , який тримається під вартою, засуджений до позбавлення волі, до набрання вироком законної сили йому запобіжний захід залишено у вигляді тримання під вартою та вирок не набрав законної сили, на думку колегії суддів, клопотання обвинуваченого містить необґрунтовані вимоги про скасування запобіжного заходу, з наведених ним підстав.

Рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

У справі «Ілійков проти Болгарії» зазначається, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Разом з тим тяжкість можливого покарання не є єдиною підставою для висновку про існування у кримінальному провадженні ризику переховування підозрюваного, обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду.

У судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_5 зазначила, що у суді першої інстанції, на розгляді, знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням за ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_10 (25 епізодів), який направлений в суд до постановлення оскаржуваного вироку у даному кримінальному провадженні, що свідчить про існування ризиків, передбачених ст.177КПК України та відсутність підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу.

З огляду на викладені обставини, клопотання обвинуваченого про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованим, оскільки відомостей про те, що вказані ризики зменшилися чи перестали існувати, матеріали кримінального провадження не містять.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, не встановлено і стороною захисту не доведено, а тому у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 331, 401, 405, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про скасування запобіжного заходу.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3