Справа № 199/3029/24
В И Р О К

іменем України

26 червня 2024 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1 .

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000229, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, холостого, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 21 лютого 2024 року, близько 20 години 30 хвилин, перебував разом з потерпілим ОСОБА_8 в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де між ними тривав конфлікт, що виник на ґрунті таких, що раптово виникли особистих неприязних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , чому передував словесний конфлікт, спровокований ОСОБА_5 , поєднаний з висловлюванням останнім словесних образ, нецензурною лайкою, погрозами фізичної розправи на адресу своєї матері ОСОБА_4 , із періодичним нанесенням побоїв, в який активно втрутився ОСОБА_8 , ставши на захист своєї дружини ОСОБА_4 , та намагався своїми діями відгородити ОСОБА_4 від ОСОБА_5 . В результаті конфлікту, в тому ж місці та в то й же час, між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 виникла штовханина, під час якої вони, хапаючи один одного за одяг, перемістились з вказаного приміщення квартири АДРЕСА_4 того ж будинку, де у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , реалізуючи який, в тому ж місці та в той же час, він наблизився до потерпілого ОСОБА_8 , після чого, знаходячись в безпосередній близькості, стоячи обличчям до потерпілого, який в той момент стояв спиною до сходового майданчику вхідної групи дверей під`їзду №1, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у виді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та бажаючи їх настання, схопив ОСОБА_8 обома руками за одягнену на останньому сорочку та із застосуванням фізичної сили, надаючи тілу прискорення, зіштовхнув потерпілого ОСОБА_8 на сходи спиною донизу, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_8 впав спиною на підлогу входу до під`їзду №1 будинку АДРЕСА_5 . Тим самим, своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, а саме: відкриту черепно-мозкову травму, у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, з формуванням гематоми над - та під твердою мозковою оболонкою, крововиливів під м`якою мозковою оболонкою, з ділянками забиття речовини мозку, яка у своєму клінічному перебігу ускладнилася дислокацією та набряком головного мозку. Від спричинених ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 помер 22 лютого 2024 року о 08 годині 30 хвилин у відділенні інтенсивної терапії КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» ДОР».

ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, визнав повністю та показав, що потерпілий ОСОБА_8 є його вітчимом з яким у нього були добрі стосунки. В лютому 2024 року, точну дату пригадати не може, близько 20:00 год. він прийшов до батьків за адресою: АДРЕСА_1 . Він був напідпитку і просив у матері гроші. Мати сказала, що грошей немає, його це обурило і на цьому тлі між ними виник конфлікт, після чого він вийшов з квартири, щоб піти. На сходовому майданчику його наздогнав вітчим, щось сказав, вдарив його, а він відштовхнув вітчима та почав спускатися. Після цього вітчим ще щось сказав, він обернувся, схопив останнього правою рукою за сорочку, смикнув на себе, від чого вітчим впав повз нього вниз зі сходів та вдарився головою. Він не очікував, що той впаде. Впав вітчим на спину головою вниз, застогнав та підтягнув під себе руку, після цього він пройшов повз останнього та пішов за місцем фактичного проживання на вул. Саранську. Вранці його розбудила поліція та забрала у відділок, а вже у відділку, пізніше, йому сказали, що вітчим помер. У вчиненому щиросердно розкаюється.

Крім повного визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_5 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що є матір`ю обвинуваченого та дружиною ОСОБА_8 . На той час її син випивав, в такому стані приходив просити гроші і через це між ними час від часу виникали конфлікти. Того вечора, коли вона біля 20:00 год. прийшла з роботи, син вже був у них вдома. Поводився неадекватно, просив гроші. Вона спробувала його заспокоїти. Слідом зайшов чоловік, також почав того заспокоювати, а вона вискочила на сходовий майданчик, щоб попросити сусідів викликати поліцію, оскільки самі вони з сином впоратися не могли. Син босий вискочив за нею та сказав зайти назад, на що вона відповіла, що не зайде, поки він не заспокоїться. Тоді чоловік вийшов до них, а сусідка через двері сказала, що викликала поліцію. На сходовому майданчику між чоловіком та сином зав`язалася штовханина, під час якої чоловік опинився спиною до сходів. Син, намагаючись піти, штовхнув того вниз, після чого пішов. Сам момент падіння чоловіка вона точно не пам`ятає, все як в тумані. Пам`ятає, як чоловік лежав на спині, ногами на сходах, головою на майданчику. Спочатку не подавав ознак життя, потім застогнав та намагався перевернутися, з вуха йшла кров. Вона хотіла того підняти, але сусід сказав, що краще не чіпати, оскільки може бути перелам, але чоловік усе одно намагався встати, тому вони підняли його та посадили на нижню сходинку. З вуха чоловіка йшла кров, голова була зчесана. «Швидка» довго не їхала, тому вони завели чоловіка до квартири. Той нічого не казав, кровотеча з вуха була дуже сильна. Коли чоловіка забрала швидка, він вже ледве пересувався. Повезли до лікарні № 6, зробили знімок, сказали, що лопнув череп, відправили на томографію в лікарню ім. Мечнікова, де чоловіка поклали в реанімацію. Наступного дня по дорозі в лікарню їй зателефонував лікар та повідомив, що чоловік помер. Син вибачення просив. Просить останнього суворо не карати.

За проколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 21 лютого 2024 року (т. 2 а.с. 8) ОСОБА_4 просить органи поліції вжити заходи щодо її сина ОСОБА_5 , який приблизно о 20:30 год. 21 лютого 2024 року за адресою: АДРЕСА_5 , у під`їзді наніс тілесні ушкодження її чоловіку ОСОБА_8 .

Згідно протоколу огляду місця події (т. 2 а.с. 10-12), 21 лютого 2024 року слідчим поліції в період часу з 23:31 год. до 23:49 год. оглянуто приміщення під`їзду АДРЕСА_6 , де були виявлені сліди речовини бурого кольору, з якої зроблені три змиви, які постановою слідчого від 22 лютого 2024 року визнані речовими доказами (т. 2 а.с. 17-18).

У відповідності до листа КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» ДОР» (т. 2 а.с. 37), ОСОБА_8 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології інтенсивної терапії № 2 з 00:50 год. 22 лютого 2024 року, помер о 08:30 год. 22 лютого 2024 року.

За копією лікарського свідоцтва про смерть (т. 2 а.с. 26), ОСОБА_8 помер 22 лютого 2024 року.

Труп ОСОБА_8 оглянуто, згідно відповідного протоколу (т. 2 а.с. 20-22) 22 лютого 2024 року в період часу з 10:10 год. до 10:40 год. в приміщенні КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» ДОР» за адресою: м. Дніпро, вул. Соборна, б. 14 та зафіксовано ознаки насильницької смерті.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 913м від 11 березня 2024 року (т. 2 а.с. 28-33), смерть ОСОБА_8 настала від відкритої черепно-мозкової травми, у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, з формуванням гематоми над - та під твердою мозковою оболонкою, крововиливів під м`якою мозковою оболонкою, з ділянками забиття речовини мозку, яка у своєму клінічному перебігу ускладнилася дислокацією та набряком головного мозку, що підтверджується даними судово-медичної експертизи. Згідно даним наданої медичної документації, біологічну смерть ОСОБА_8 констатовано 22.02.2024 о 08:30 год.

При експертизі трупа виявлено наступні тілесні ушкодження:

- відкрита черепно-мозкова травма - забійна рана в лівій потиличній ділянці з крововиливом у м`які тканини в лобно-тім`яно-скронево-потиличну ділянки з домішкою серед еритроцитів численних лейкоцитів, поодиноких макрофагів та фібробластів (реакція Перлса негативна), синець на підборідді праворуч з крововиливом в товщу слизової оболонки нижньої губи праворуч з домішкою серед еритроцитів нечисленних лейкоцитів, поодиноких макрофагів та фібробластів (реакція Перлса негативна), перелом кісток склепіння та основи черепа, гематома над - та під твердою мозковою оболонкою з домішкою серед еритроцитів значної кількості лейкоцитів, поодиноких макрофагів та фібробластів на межі крововиливу з твердою оболонкою (реакція Перлса негативна), крововиливи під м`яку мозкову оболонку головного мозку та мозочку з домішкою серед еритроцитів значної кількості поліморфноядерних лейкоцитів, поодиноких макрофагів та фібробластів (реакція Перлса негативна), ділянки забиття передньо-нижнього полюсу правої та лівої лобної частки, передньо-нижнього полюсу правої та лівої скроневої частки та заднього полюсу правої потиличної частки, яка є прижиттєвою та виникла приблизно за 12 годин до настання смерті, від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі) і за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого, ступеню згідно 2.1.1.а «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 16 січня 1995 року); та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

- синець на тильній поверхні правої кисті з розповсюдженням на проксимальну фалангу другого пальця, синець на тильній поверхні лівої кисті; крововилив у товщу м`яких тканини грудної клітки ліворуч по передньо-пахвовій лінії, крововилив у проекції ості правої та лівої лопатки, крововиливи в проекції кута лівої лопатки, крововилив в проекції лівого кульшового суглобу з частковим розповсюдженням на верхню третину лівої сідничної ділянки з домішкою серед еритроцитів поодиноких лейкоцитів, макрофагів та фібробластів (реакція Перлса негативна); 2 садна у проекції лівого колінного суглобу по передньо-зовнішній поверхні з крововиливом у товщу м`яких тканин, садно на передній поверхні лівої гомілки у середній третині; крововилив по зовнішній поверхні правого стегна у середній третині.

Вказані ушкодження виникли прижиттєво, за деякий час до надходження потерпілого в лікувальний заклад, від дії тупого твердого предмету (предметів), чи при ударі об такий (такі) і стосовно до живих осіб відноситься до категорії Легких тілесних ушкоджень (згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» п. 2.3) і не перебувають у безпосередньому причинному зв`язку з настанням смерті. Для більш детальної відповіді, щодо механізму утворення тілесних ушкоджень, потрібне надання матеріалів кримінального провадження та проведення слідчого експерименту за участю судово-медичного експерта.

При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти.

У відповідності до протоколу тимчасово доступу до речей і документів від 27 березня 2024 року (т. 2 а.с. 141-142), на підставі ухвали слідчого судді (т. 2 а.с. 139-140) слідчим поліції в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» ДОР» вилучено історію хвороби ОСОБА_8 .

За висновком судово-медичної експертизи № 913м/775-Е від 10 квітня 2024 року (т. 2 а.с. 149-155), згідно даним наданої медичної документації, біологічну смерть ОСОБА_8 констатовано 22.02.2024 о 08:30 год.

Безпосередня причина настання смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є відкрита черепно-мозкова травма, у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, з формуванням гематоми над - та під твердою мозковою оболонкою, крововиливів під м`якою мозковою оболонкою, з ділянками забиття речовини мозку, яка у своєму клінічному перебігу ускладнилася дислокацією та набряком головного мозку, що підтверджується даними судово-медичної експертизи.

При експертизі трупа виявлено наступні тілесні ушкодження:

- відкрита черепно-мозкова травма - забійна рана в лівій потиличній ділянці з крововиливом у м`які тканини в лобно-тім`яно-скронево-потиличну ділянки з домішкою серед еритроцитів численних лейкоцитів, поодиноких макрофагів та фібробластів (реакція Перлса негативна), синець на підборідді праворуч з крововиливом в товщу слизової оболонки нижньої губи праворуч з домішкою серед еритроцитів нечисленних лейкоцитів, поодиноких макрофагів та фібробластів (реакція Перлса негативна), перелом кісток склепіння та основи черепа, гематома над - та під твердою мозковою оболонкою з домішкою серед еритроцитів значної кількості лейкоцитів, поодиноких макрофагів та фібробластів на межі крововиливу з твердою оболонкою (реакція Перлса негативна), крововиливи під м`яку мозкову оболонку головного мозку та мозочку з домішкою серед еритроцитів значної кількості поліморфноядерних лейкоцитів, поодиноких макрофагів та фібробластів (реакція Перлса негативна), ділянки забиття передньо-нижнього полюсу правої та лівої лобної частки, передньо-нижнього полюсу правої та лівої скроневої частки та заднього полюсу правої потиличної частки, яка є прижиттєвою та виникла приблизно за 12 годин до настання смерті, від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі).

- синець на тильній поверхні правої кисті з розповсюдженням на проксимальну фалангу другого пальця, синець на тильній поверхні лівої кисті; крововилив у товщу м`яких тканини грудної клітки ліворуч по передньо-пахвовій лінії, крововилив у проекції ості правої та лівої лопатки, крововиливи в проекції кута лівої лопатки, крововилив в проекції лівого кульшового суглобу з частковим розповсюдженням на верхню третину лівої сідничної ділянки з домішкою серед еритроцитів поодиноких лейкоцитів, макрофагів та фібробластів (реакція Перлса негативна); 2 садна у проекції лівого колінного суглобу по передньо-зовнішній поверхні з крововиливом у товщу м`яких тканин, садно на передній поверхні лівої гомілки у середній третині; крововилив по зовнішній поверхні правого стегна у середній третині, які є прижиттєвими та виникли приблизно за 12 годин до настання смерті, від дії тупого твердого предмету (предметів), чи при ударі об такий (такі).

Виявлені при експертизі трупа всі вищеописані тілесні ушкодження, є прижиттєвими, що підтверджується їх морфологічним характером.

Морфологічних ознак різночасовості спричинення пошкоджень - не виявлено, оскільки вони виникли в короткий проміжок часу відносно один одного, тому встановити детальну послідовність їх виникнення неможливо.

Враховуючи морфологічний характер тілесних ушкоджень, які були виявлені при експертизі, а також дані матеріалів справи, давність їх виникнення в цілому не суперечить вказаному проміжку часу («...тілесні ушкодження спричинено 21.02.2024р., близько 20 год. 30 хв....).

Відкрита черепно-мозкова травма за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення відноситься до тілесних ушкоджень Тяжкого ступеню, згідно пункту 2.1.1.а «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 16 січня 1995 року).

Синець на тильній поверхні правої кисті з розповсюдженням на проксимальну фалангу другого пальця, синець на тильній поверхні лівої кисті; крововилив у товщу м`яких тканини грудної клітки ліворуч по передньо-пахвовій лінії, крововилив у проекції ості правої та лівої лопатки, крововиливи в проекції кута лівої лопатки, крововилив в проекції лівого кульшового суглобу з частковим розповсюдженням на верхню третину лівої сідничної ділянки; 2 садна у проекції лівого колінного суглобу по передньо-зовнішній поверхні з крововиливом у товщу м`яких тканин, садно на передній поверхні лівої гомілки у середній третині; крововилив по зовнішній поверхні правого стегна у середній третині, стосовно до живих осіб відносяться до категорії Легких тілесних ушкоджень (згідно правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» п. 2.3).

Враховуючи дані судово-медичної експертизи трупа, надані протоколи проведення слідчих експериментів за участі потерпілої ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_5 , що в ділянку підборіддя спричинено 1 травмуючу дію (удар), твердим гупим предметом з обмеженою контактуючого поверхнею (рука зажата в кулак) у напрямку спереду назад та зліва направо.

В ліву задню половину голови спричинено 1 механічну дію, в ділянку задньої поверхні рудної клітки в проекцію правої та лівої лопатки 3 механічні дії, в ділянку лівого кульшового суглобу з частковим розповсюдженням на верхню третину лівої сідничної ділянки 1 механічна дія, у проекції лівого колінного суглобу 2 механічні дії, що вірогідніше за все виникли одномоментно, внаслідок падіння потерпілого зі сходів головою донизу, обличчям догори, та наданим тілу прискоренням, з кінцевим ударом (падінням) задньою поверхнею тіла об твердий тупий предмет (предмети) з нерівною поверхнею (підлога та сходинки).

В тильну поверхню правої та лівої кисті по 1 механічній дії, в передню поверхню грудної клітки ліворуч 1 механічна дія, в передню поверхню лівої гомілки у середній третині 1 механічна дія; в зовнішню поверхню правого стегна у середній третині 1 механічна дія твердим тупим предметом (предметами) з обмеженою контактуючою поверхнею.

Виявлена при експертизі трупа відкрита черепно-мозкова травма знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Решта тілесних ушкоджень у причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Поза потерпілого в момент нанесення тілесних пошкоджень могла бути різною та змінюватися.

3 часу отримання усіх тілесних ушкоджень потерпілий прожив біля 12 годин.

При експертизі трупа виявлено синець на тильній поверхні правої та лівої кисті, які не виключено могли утворитися при внаслідок самооборони чи опору.

Враховуючи морфологічний характер, локалізацію, механізм утворення тілесних ушкоджень, не виключається можливість їх утворення за обставин, на які вказують підозрюваний ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 під час проведення слідчих експериментів, навіть за умов різного взаєморозташуванпя потерпілого та нападника, де попри все кінцевим результатом є надання тілу прискорення та падіння його на сходи і ударом задньою поверхнею об тверде покриття.

Враховуючи характер тілесних ушкоджень, а саме масивний обсяг відкритої черепно-мозкової травми та клінічні прояви (втрата свідомості і т.п.), що характерні для даного виду травми, можна вважати, що здатність до здійснення активних дій після заподіяних тілесних ушкоджень (бігати, ходити, повзати, здійснювати опір, тощо) була втрачена, але не виключено, що тимчасово могла бути збережена здатність до самостійного дихання та видавання звуків.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 22 лютого 2024 року (т. 2 а.с. 73-77), ОСОБА_4 показала місце під`їзду АДРЕСА_6 де між її сином ОСОБА_5 та чоловіком ОСОБА_8 відбувався конфлікт, а також механізм спричинення Кайстром тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

У відповідності до протоколу проведення слідчого експерименту від 22 лютого 2024 року (т. 2 а.с. 78-82), ОСОБА_5 у якості підозрюваного за участі захисника показав місце під`їзду АДРЕСА_6 де між ним та його вітчимом ОСОБА_8 відбувався конфлікт, під час якого він потягнув останнього за одяг і той впав спиною на сходи.

За протоколом огляду речей (т. 2 а.с. 98), 23 лютого 2024 року слідчим поліції оглянуто та вилучено добровільно видані ОСОБА_5 джинсові чоловічі штани темно-синього кольору, які постановою слідчого від 23 лютого 2024 року визнані речовим доказом (т. 2 а.с. 99).

Згідно протоколу отримання зразків для експертизи (т. 2 а.с. 102-103), 08 березня 2024 року на підставі відповідної постанови прокурора (т. 2 а.с. 100-101) у ОСОБА_5 відібрані зразки крові для проведення судово-медичної експертизи, які постановою слідчого від 08 березня 2024 року визнані речовим доказом (т. 2 а.с. 104).

Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи № 449/722-БД від 18 березня 2024 року (т. 2 а.с. 109-110), при дослідженні зразка крові ОСОБА_5 встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

За висновком судово-імунологічної експертизи № 448/721-БД від 04 квітня 2024 року (т. 2 а.с. 115-116), при дослідженні зразка крові ОСОБА_8 встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

У відповідності до висновку судово-імунологічної експертизи № 450/723-БД від 08 квітня 2024 року (т. 2 а.с. 121-125), на наданому на дослідження марлевому тампоні зі змивом (об`єкт №1) встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини. На наданих на дослідження штанах (об`єкти №№2-4,7,9-11) встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини. При серологічному дослідженні крові в слідах об`єктів №№1-47,9-11 виявлений антиген А, що не виключає можливості походження крові у зазначених об`єктах від особи (осіб) групи крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Враховуючи отримані результати дослідження, групову належність крові потерпілого ОСОБА_8 та групову належність крові підозрюваного ОСОБА_5 , а саме те, що в слідах крові об`єктів №№1-4,7,9-11 виявлений антиген А, який є групоспецифічним антигеном їх крові, не виключена можливість походження зазначених слідів як за рахунок крові потерпілого, так і за рахунок крові підозрюваного.

Згідно протоколу тимчасово доступу до речей і документів від 27 березня 2024 року (т. 2 а.с. 162-163), на підставі ухвали слідчого судді (т. 2 а.с. 160-161) слідчим поліції в КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» вилучено копії історій хвороб ОСОБА_5 .

За висновком судово-психіатричної експертизи № 197 від 29 березня 2024 року (т. 2 а.с. 190-194), ОСОБА_5 в період інкримінованого йому діяння виявляв і в теперішній час виявляє психічний розлад у формі психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. Під час інкриміноване йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. Іспитований у теперішній час може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_5 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Надаючи кримінально-правову характеристику діянням ОСОБА_5 , суд виходить з того, що норма, передбачена частиною другою статті 121 КК, - умисне тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (кваліфікований вид складу злочину), встановлює обсяг (стан, зміст, конкретну сукупність) суспільних відносин, які охороняються її дією, разом із тим, вона визначає умови, характер, підстави застосування заходів кримінального примусу до суб`єктів, які порушили встановлений нею (нормою) обов`язок утримуватися від учинення дій певного змісту. Об`єктом захисту зазначеної норми є здоров`я іншої особи незалежно від її стану та аномалій. Склад злочину, передбачений частиною другою статті 121 КК, належить до особливих (складних) злочинів і виділений законодавцем в окремий вид необережного заподіяння смерті, тому що за своєю суттю, природою речей заподіяння смерті відбувається єдиним засобом - завданням тілесних ушкоджень. Умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121 КК) є злочином із матеріальним складом і змішаною формою вини. Вчиняючи умисний злочин із матеріальним складом, особа інколи приводить у рух певні сили, які поза межами її волі тягнуть настання додаткових більш тяжких, небажаних наслідків. Ці наслідки, які перетворюють простий склад у кваліфікований, інкримінуються особі лише за умови встановлення щодо них (наслідків) необережної вини. Складність об`єктивної сторони цього злочину полягає в тому, що передбачене законом умисне діяння спричиняє два різні похідні наслідки: первинний з них (найближчий) тяжкі тілесні ушкодження (обов`язкова ознака об`єктивної сторони) знаходяться у необхідному причинному зв`язку з наслідками вторинними (віддаленими) смертю потерпілої особи (кваліфікуюча ознака). У цьому злочині згідно із законом і щодо діяння, і щодо першого, обов`язкового наслідку суб`єктивна сторона виражається в умислі (прямому чи непрямому), а стосовно другого (кваліфікованого) наслідку тільки в необережності (самовпевненості чи недбалості). У цілому цей злочин визнається умисним, бо саме умисне ставлення до діяння і найближчого наслідку визначає спрямованість злочину, його суспільну небезпечність. Значення змішаної форми вини полягає в тому, що вона дає можливість: а) конкретизувати ступінь суспільної небезпечності злочину; б) визначити правильну кваліфікацію; в) відмежувати близькі за об`єктивними ознаками склади злочинів, зокрема умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, від убивства через необережність, коли винуватий не усвідомлював можливості настання похідного вторинного (віддаленого) наслідку в результаті настання похідного первинного (найближчого).

За формулюванням обвинувачення в обвинувальному акті, ОСОБА_5 вчинив діяння «реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння».

Досліджені судом докази доводять, що обвинувачуваний ОСОБА_5 достеменно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав (не міг не передбачати), що внаслідок такої його поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю ОСОБА_8 . Водночас, цілеспрямовано штовхаючи ОСОБА_8 зі сходів, ОСОБА_5 не конкретизував у своїй свідомості, яку ж саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично заподіяно ним потерпілому. Тобто в даному випадку ОСОБА_5 діяв із невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого особа хоча і бажає спричинити або свідомо припускає спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості тяжкість цієї шкоди.

У таких випадках особа має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно, - умисне заподіяння тяжких ушкоджень. Що стосується смерті потерпілого, то в її настанні присутня лише необережна форма вини, бо хоча обвинувачений і не бажав цього настання і навіть свідомо не допускав його, але повинен був і міг передбачити, що внаслідок його злочинних дій може настати і такий наслідок, як смерть потерпілого.

Оскільки у даному випадку має місце вчинення ОСОБА_5 злочину з так званими похідними наслідками (з кваліфікуючими наслідками), суб`єктивна сторона якого полягає у змішаній формі вини, коли умисно спричинений особою так званий прямий (безпосередній) наслідок (тяжкі тілесні ушкодження) тягне за собою ще один опосередкований (похідний) наслідок (смерть потерпілого), психічне ставлення до якого з боку винного полягає лише в необережній формі вини злочинній недбалості.

З цих підстав судом уточнено формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Таким чином, досліджені судом докази у своїй сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в межах обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки останній, діючи умисно, спричинив потерпілому ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть останнього.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, тяжким, закінченим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості непоправних наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого.

Останній є таким, що не має судимості в силу ст. 89 КК України, має постійне зареєстроване місце проживання, де характеризується задовільно, не одружений, за місцем служби також характеризується позитивно, брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, але самовільно залишив місце служби.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді позбавлення волі у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбаченого законом, не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін, оскільки тяжкість та підвищена суспільна небезпека вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, встановлені судом відомості про особу обвинуваченого, дають підстави вважати можливим ухилення від суду.

Згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення підлягає зарахуванню у строк покарання обвинуваченому з розрахунку день за день, у зв`язку з чим строк відбування покарання останньому слід обраховувати з 22 лютого 2024 року (дня затримання в порядку ст. 208 КПК України т. 2 а.с. 63-65).

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

До набрання вироком законної сили продовжити дію раніше обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», а строк відбування покарання ОСОБА_5 обраховувати з 22 лютого 2024 року.

Речові докази, які знаходяться в камері зберігання речових доказів ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області: три змиви речовини бурого кольору, джинсові чоловічі штани темно-синього кольору, зразки крові ОСОБА_5 , знищити як такі, що не мають ніякої цінності.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою з дня вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

26.06.2024