ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 629/1763 /24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/ 451 /24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного заходу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, без участі захисника ОСОБА_6 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме самого підозрюваного, належним чином повідомленого про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25.03.2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 17.05.2021 року Лозівським міським судом Харківської області за ч.2 ст 19 КК України, звільненого від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК Україн, з іспитовим строком на 1 рік, який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

До ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор", строком до 23 травня 2024 року та визначено заставу у розмірі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень 00 копійок, після внесення якої підозрюваного вирішено з-під варти звільнити та покласти на нього обов`язки: 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора; 2) повідомляти слідчого чи прокурора про зміну свого місця постійного проживання та/або місця роботи.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід, у виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, захисник посилається на недоведеність зазначених в клопотанні ризиків, з огляду на те, що підозрюваний має постійне місце проживання та реєстрації, а також батьків похилого віку. Підстав і бажання впливати на свідків, він немає, продовжувати свою злочинну діяльність він не бажає, має намір стати на шлях виправлення. А тому, захисник вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, цілоком достатнім буде застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явились, були, відповідно до ч.1 ст. 135 КПК України, належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги засобами телефонного зв`язку, захисник надав заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю сторін, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Лозівського РУП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000125 від 30.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Згідно відомостей досудового розслідування, ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 03.01.2024 близько 09:00, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося за можливе, потерпілий ОСОБА_9 перебував за місцем мешкання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де вони разом вживали спиртні напої, після чого, ОСОБА_9 залишився переночувати у ОСОБА_7 за вищевказаною адресою. Далі, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за вищевказаною адресою, побачив мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 12, Onyx Grey, Emei 1: НОМЕР_1 , Emei 2: НОМЕР_2 , з серійним номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 , після чого у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), а саме - вищевказаного мобільного телефону у ОСОБА_9 , реалізуючи який він, в ніч з 03 на 04 січня 2024 року, впевнившись, що потерпілий спить та не спостерігає за його діями, таємно, викрав вказаний мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 12, Onyx Grey, вартістю 4979 гривень, який належить ОСОБА_9 , після чого, викраденим мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 4979 гривень.

25.03.2024 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Того ж дня, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість пред`явленої підозри, яка підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 від 30.01.2023 , заявою ОСОБА_9 про вчинення злочину; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_10 ; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом огляду предмета від 13.02.2024; висновком експерта №СЕ-19/121-24/3480-ТВ, за результатами судової товарознавчої експертизи; протоколом проведення слідчого експерименту 06.02.2024; протоколом проведення слідчого експерименту 18.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 . Також посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки вважав, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду у зв`язку з покаранням, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні злочину, впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, а також може продовжити злочинну діяльність.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя суду першої інстанції вважав обґрунтованою підозру, повідомлену йому у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а також врахував обставини, на які посилалися підозрюваний та його захисник, зокрема те, що підозрюваний не працює, живе за рахунок пенсії батьків, які іноді дають йому незначні суми, відсутність у нього заощаджень, наявність непідтвердженої належними доказами, двосторонньої пахової та пупкової грижі. Оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість злочину, в вчиненні якого він підозрюється, та ті обставини, що підозрюваний не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, тобто не має соціально-сталих зв`язків та офіційних джерел існування і заощаджень для самостійного забезпечення своїх потреб, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства та суду, впливати на потерпілого та свідків, а також вчинити інший злочин, а тому, застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, неможливо для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав особи, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав особи, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав особи зазначив "що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри,підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами та вказує на те, що для запобігання ризикам, зазначеним слідчим у клопотанні, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, доведена необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відомості щодо особи підозрюваного даютьдостатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи наявність у нього в минулому судимостей за вчинення корисливих кримінальних правопорушень та відсутності стабільного прибутку, що свідчить про те, що єдиним його доходом є злочинна діяльність у сфері незаконного заволодіння майна громадян, не працює, міцних соціальних зв`язків не має.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав особи та практиці Європейського суду з прав особи, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України.

З висновками слідчого судді суду першої інстанції щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_7 саме такого запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у 151 400 грн., погоджується і апеляційний суд.

За таких обставин, висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави, оскільки застосування до нього іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченою переховуватися від суду або вчинити інший злочин, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення може вдатися до відповідних дій. При цьому, слід урахувати, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, внаслідок чого, даний ризик є актуальним.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження, підозрюваний офіційно не працює, доказів знаходження на його утриманні неповнолітніх дітей чи інших непрацездатних осіб, підозрюваним та його захисником не надано, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків. Крім того, раніше засуджений за вчинення корисливих злочинів проти власності, що свідчить про можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Також колегія суддів бере до уваги, що на даний час досудове розслідування триває, а тому не виключена можливість підозрюваного впливати на потерпілого та свідків, які на даний час не допитані.

Враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги захисника підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25.03.2024 року про застосування до підозрюваного за ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 23.05.2024 року, включно, із визначенням застави в розмірі 151 400 грн., залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3