Справа № 296/1386/16-к
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2024 року.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді штрафу в сумі 510 грн. 00 коп., у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та визнання, що судимість за цим вироком погашена,-

встановив:

ОСОБА_5 був засуджений вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 29.02.2016 року за ст. 190 ч.1 КК України до покарання у виді 510 грн. штрафу до прибутку держави.

Вирок набрав законної сили 31.03.2016 р.

31.03.2016 року ОСОБА_5 на адресу: АДРЕСА_1 судом було направлено лист, в якому повідомлено та роз`яснено щодо суми штрафу, а також надані реквізити для сплати, однак, будь-які відомості про оплату штрафу в матеріалах справи № 296/1386/16-к відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Відомостей про добровільну сплату зазначеного штрафу ОСОБА_5 матеріали справи № 296/1386/16-к не містять, суд не розглядав питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону, питання кримінальної відповідальності до засудженого ОСОБА_5 за статтею 389 КК не вирішувалось.

Тобто, в матеріалах справи № 296/1386/16-к відсутні дані про ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком суду, а тому підстав для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування частини третьої статті 80 КК України немає і не було.

Станом на 12.02.2024 року засуджений ОСОБА_5 документ про сплату штрафу не надав.

Адвокат ОСОБА_4 на даний час звернувся до суду з клопотанням про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді штрафу в сумі 510 грн. 00 коп., у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та просив визнати, що судимість за цим вироком погашена.

Засуджений ОСОБА_5 на виклик до суду не з`явився, про час та місце розгляду даного подання судом повідомлявся належним чином, з письмовою заявою про відкладення розгляду вказаного подання до суду не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути зазначене подання без його участі.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення даного подання.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника засудженого та думку прокурора, вважає подання таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Статтею 89 КК України передбачені строки погашення судимості. Такими, що не мають судимості, визнаються: особи, засуджені за вчинення злочину до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт або арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 90 КК України, якщо вирок не було виконано, судимість погашається по закінченні строків давності виконання вироку.

ОСОБА_5 з 31.03.2016 року по 12.02.2024 року нового кримінального правопорушення не вчиняв.

Строк давності виконання вироку Корольовського районного суду міста Житомира від 29.02.2016 року відносно ОСОБА_5 не переривався, не зупинявся і минув 31.03.2018 року (два роки з дня набрання чинності обвинувальним вироком).

Частиною 1 ст. 74 КК України передбачено, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, до суду, який ухвалив вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1,10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно ст.80 ч.1 КК України, особа, засуджена до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк 2 роки.

Станом на 12.02.2024 року засуджений ОСОБА_5 документ про сплату штрафу не надав.

Станом на 01.04.2024 року з дня набрання чинності вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 29.02.2016 р. сплинуло більше 7 (семи) років.

Беручи до уваги викладене вище, керуючись ст. ст. 80 ч.1 п. 1, 89, 90 КК України, ст.ст. 537, 539, КПК України,-

постановив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця смт. Черняхів Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ВЧ НОМЕР_1 , - звільнити від покарання, призначеного вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 29 лютого 2016 року за ст. 190 ч.1 КК України у виді 510 грн. штрафу до прибутку держави за закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, в зв`язку з чим, судимість ОСОБА_5 за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 29 лютого 2016 року за ст. 190 ч.1 КК України вважається погашеною з моменту закінчення строків давності виконання даного вироку.

На ухвалу може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1