ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/152/24 Справа № 699/690/24 Категорія: ст. 181 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря за участю прокурора підозрюваного захисникаОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вільшана, Городищенського району, Черкаської області, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим начальником Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Просив слідчого суддю застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_10 строком на 60 діб.

Визначити ОСОБА_10 , як альтернативну, розмір застави у розмірі 80 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240,00 грн, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_10 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20 квітня 2024 року клопотання слідчого задоволено частково.

Обрано підозрюваному ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, із забороною залишити житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня.

Підозрюваного ОСОБА_10 негайно звільнено з під варти.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_10 обов`язки:

-прибувати на виклик до слідчого, прокурора чи суду;

-у визначений час перебувати та без дозволу прокурора чи суду не відлучатися з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , крім випадків необхідності отримання медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_10 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї обов`язків.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_10 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Зобов`язано Звенигородський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області поставити на облік ОСОБА_10 як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту становить два місяці та обчислюється в межах строку досудового розслідування з дати постановлення ухвали, тобто з 20.04.2024 до 23 год.59 хв. 19.06.2024.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_10 та наявність ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, передбаченого п.5) ч. 1 ст. 177 КПК України. Водночас доказів на підтвердження наявності фактів ухилення підозрюваного від явки до правоохоронного органу та впливу на свідків слідчому судді не надано, отже суд дійшов висновку про недоведеність наявності вказаних ризиків. Крім того, прокурором не доведено, що лише застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Також, слідчий суддя зазначив, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби спроможний запобігти вчиненню нового кримінального правопорушення та повній мірі забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. При цьому слідчим суддю враховано, що застосування домашнього арешту цілодобового позбавить підозрюваного можливості працювати, а отже і забезпечувати свої базові потреби, у тому числі потреби у їжі.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, прокурор Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 подала скаргу до Черкаського апеляційного суду.

В апеляційній скарзі прокурор оспорює обґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає, ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню, в зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження.

Прокурор зазначає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України обставини, які необхідно врахувати при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 , та які не враховані слідчим суддею:

вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення в ході проведення досудового розслідування було зібрано достатньо доказів причетності ОСОБА_10 до вчинення інкримінованому його діяння;

тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється злочин вчинений останнім являється тяжким та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 8 років;

міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців ОСОБА_10 проживає по АДРЕСА_1 , місце його реєстрації невідоме, в ході проведення досудового розслідування не здобуто жодної інформації про наявність в нього будь-яких утриманців;

наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання ОСОБА_10 на даний час ніде офіційно не працевлаштований, тобто стабільного джерела прибутків не має, можливе отримання останніх за рахунок зайняття протиправною діяльністю пов`язаною зі збутом наркотичного засобу.

Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_10 матиме змогу незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема на свідків понятих, які були присутні під час проведення огляду місця події, у зв`язку з тим, що на даний час є реальні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі може на них незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням провадження та судового розгляду, зокрема в частині відмови надання ним показань або зміни показань.

Прокурор, також зазначає, що ОСОБА_10 на даний час продовжує отримувати у КНП «Городищенське медичне об`єднання» пігулки «Метіфн ІС», які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон та може продовжувати вчиняти аналогічні злочини.

Отже, прокурор вважає, що ухвалу слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного строком на 60 діб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення підозрюваного ОСОБА_10 та його захисникаОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу суду залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006, ст. ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, його висновки про те, що прокурор при розгляді справи не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного можуть служити виключними підставами для його ув`язнення, є обґрунтованими.

Крім того, з ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_10 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього обмежувального заходу у вигляді домашнього арешту в певний період часу.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Згідно положень ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

За даними матеріалів досудового розслідування встановлено, що 19.04.2024 в період часу з 09 год. 10 хв. по 09 год. 20 хв. ОСОБА_10 , знаходячись біля будівлі КП «Городищенське медичне об`єднання» Городищенської міської ради, що по вул. Гагаріна, 22 у м. Городище Черкаського району Черкаської області, переслідуючи злочинний намір, спрямований на порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, під час проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів в м. Городище Черкаського району Черкаської області, умисно, незаконно, в корисливих цілях збув, продавши за 800 гривень, особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який надав добровільну згоду на участь у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій, засіб, який відповідно висновку експерта від 19.04.2024 є наркотичною речовиною метадон, маса якого складає 0,216, обіг якого обмежено, який він отримав у КП «Городищенське медичне об`єднання» Городищенської міської ради у якості курсу лікування (замісної терапії).

19.04.2024 о 09 год.21 хв. ОСОБА_10 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20.04.2024 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України наркотичного засобу.

Санкція злочину, про підозру у вчиненні якого повідомлено ОСОБА_10 передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років.

Визначаючи вид запобіжного заходу, який буде достатнім та виправданим заходом для забезпечення запобігання встановленим у судовому засіданні ризикам, враховуючи дані, обставини вчинення кримінального правопорушення, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, слідчий суддя прийшов до висновку, що до ОСОБА_10 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період часу за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки у такий спосіб буде забезпечено пропорційність дотримання балансу між гарантіями виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, дотриманням належної поведінки, усуненням негативних ризиків для кримінального провадження та необхідністю недопущення зайвого втручання у приватне життя.

При обранні конкретного запобіжного заходу до ОСОБА_10 слідчий суддя врахував висловлену Європейським судом з питань захисту прав людини презумпцію про те, що за загальним правилом підозрюваний, за виключенням виняткових випадків, не має триматись під вартою.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо наявності ризиків, на які посилався прокурор, то існує ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_10 іншого кримінального правопорушення.

Водночас підстави вважати обґрунтованими існування стосовно підозрюваного інших ризиків, передбачених п. п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та наведених слідчим у матеріалах клопотання відсутні.

Крім того, прокурором ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не доведено існування ризиків, передбачених п. п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, як і не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років; раніше не судимий, має місце проживання по АДРЕСА_1 , має літніх батьків та бабусю, яким має надавати допомогу по господарству.

За таких обставин слідчий суддя вірно дійшов до висновку про застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період часу, оскільки даний запобіжний захід зможе забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.

Всі інші обставини, наведені прокурором в апеляційній скарзі, стосовно засобу вчинення інкримінованого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, специфіки злочину, характер дій підозрюваного, були предметом аналізу слідчого судді при вирішенні клопотання слідчого.

Під час апеляційного розгляду прокурор не навів достатніх підстав та не обґрунтував доцільність застосовувати до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Посилання прокурора на той факт, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з огляду на тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному, та можливість впливати на свідків, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки прокурор вимірює небезпеку можливості переховуватися від правосуддя лише і виключно наявність самої можливості, при цьому не наводячи жодних об`єктивних даних.

Отже, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період часу, що буде необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та буде відповідати загальним принципам закріпленим в ч. 3 ст. 5 Конвенції.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи, які вказані в апеляційній скарзі прокурора є необґрунтованими та безпідставними, і на підставі цього задоволенню не підлягають.

Крім того, наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 181, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20 квітня 2024 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період часу відносно ОСОБА_10 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді

ОСОБА_3

ОСОБА_4