ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №631/391/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/814/24 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.1 ст.115 КК України

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 25 грудня 2023 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Буди Харківського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не маючого судимості,

засуджено за ч.1 ст.115 КК України на 8 років позбавлення волі.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Як установив суд, 13 грудня 2022 року ОСОБА_8 у вечірній час доби перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 ,- де спільно зі своїм знайомим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з якою ОСОБА_8 періодично перебував у інтимних зв`язках, вживали спиртні напої. Приблизно після 19-ої години, більш точного часу як на досудовому розслідуванні, так і в суді встановити не виявилось за можливе, під час спільного вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_9 почав виказувати знаки уваги до ОСОБА_11 , чіпляючись до останньої, що не сподобалося ОСОБА_12 , і він зробив з цього приводу зауваження ОСОБА_9 . В подальшому, ОСОБА_11 залишила домогосподарство ОСОБА_8 та пішла додому, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжили вживання алкогольних напоїв. При цьому, ОСОБА_8 продовжував виказувати ОСОБА_9 своє невдоволення щодо непристойної, на його думки, поведінки останнього по відношенню до ОСОБА_11 , і запропонував піти тому додому. На вказаному ґрунті між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, на ґрунті якого у ОСОБА_13 виник раптовий умисел, спрямований на умисне заподіяння смерті ОСОБА_9 . З цією метою, він, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_9 , та свідомо допускаючи їх настання, керуючись мотивом неприязного відношення, яке склалось незадовго до події, через ревнощі, підібрав кухонний ніж, що знаходився на столі при вході до будинку й, утримуючи його в лівій руці, намагався завдати удар ОСОБА_9 , проте не втримавшись на ногах, разом з ОСОБА_9 впав на підлогу. В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_12 , перебуваючи в положенні лежачі, на правому боці, на підлозі, наніс один удар ножом, який утримував у лівій руці, ОСОБА_9 в область шиї. При цьому, останній, захищаючись від удару, підставив під ніж праву руку, внаслідок чого, удар ножом не досяг своєї кінцевої мети. Одразу після цього, ОСОБА_8 , перебуваючи у тому ж положенні, подолавши опір ОСОБА_9 , який внаслідок отриманих тілесних ушкоджень від першого удару перестав його чинити, повторно наніс ще один удар ножом в область грудної клітини. Своїми протиправними діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження, у виді:

-одної колото-різаної рани на передній поверхні шиї, справа від середньої лінії Г-подібної форми з вертикальним та горизонтальним, вздовж краю нижньої щелепи, променями з ушкодженням м`яких тканин, та одної різаної рани на долонній поверхні лівої кисті в проекції п`ястково- фалангового зчленування 2-го пальця;

-одного проникаючого поранення грудної клітки, що бере початок колото- різаною раною на лівій передній поверхні грудної клітини по лівій білягрудинній лінії, який проникає у ліву плевральну порожнину з ушкодженням по ходу ранового каналу м`яких тканин навколо трахеї та лівої підключеної вени.

Після отримання останнього удару ножом в область грудної клітини ОСОБА_9 помер на місці, і причиною його смерті явився геморагічний шок, який був обумовлений вищевказаним проникаючим колото-різаним пораненням грудної клітини з ушкодженням підключеної вени. Дане ушкодження супроводжувалося крововиливом в ліву плевральну порожнину, що зумовило розвиток гострого порушення кровообігу. Зрозумівши, що ОСОБА_9 помер, ОСОБА_8 викинув ніж на вулицю, чим позбавився від знаряддя вбивства, а тіло ОСОБА_9 намагався витягти з будинку, але не зміг, через сильне алкогольне сп`яніння.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Указав, що:

-суд першої інстанції не взяв до уваги покази ОСОБА_8 щодо протиправної поведінки потерпілого ОСОБА_9 , який першим почав сварку, напав на нього та поваливши на підлогу почав душити. При цьому потерпілий не реагував на прохання ОСОБА_8 припинити ці дії, і рятуючи своє життя останній, схопивши з підлоги ніж, який впав зі столу під час штовханини, наніс ним удар навмання, при цьому випадково поціливши в область шиї. Зауважив, що дані покази ОСОБА_8 надавав протягом всього досудового розслідування та під час судового розгляду, а даний механізм заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 підтверджується висновками додаткової судово-медичної експертизи, проведеної на підставі даних, отриманих під час слідчого експерименту з підозрюваним;

-свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 не були безпосередніми очевидцями подій між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 13.12.2022, а лише дали покази щодо характеристики осіб обвинуваченого і потерпілого, та висловили лише свої припущення щодо скоєного злочину. Вважає, що свідки, будучи близькими друзями із потерпілим, надали особі останнього вкрай позитивну характеристику саме задля створення його неконфліктного образу та уяви про неможливість вчинення ним нападу на ОСОБА_8 , тобто для спростування позиції останнього;

-надані свідками покази про те, що потерпілий був законослухняним та спокійним, спростовуються даними, отриманими в ході розгляду справи, а саме:

*потерпілий 13.12.2022 почав вживати алкоголь з ОСОБА_8 ще в сусідньому населеному пункті, при цьому після вживання спиртного керував транспортним засобом;

*погодився на пропозицію майже невідомої особи ( ОСОБА_8 ) продовжити вживати спиртні напої в помешканні останнього;

*в крові трупа ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт в кількості 3,56 %, що ніяк не збігається з образом маловипиваючої людини;

-пояснення свідка ОСОБА_10 не можна було брати до уваги через явні проблеми з її психічним станом;

-жодних доказів того, що ОСОБА_20 , завдаючи удар ножем ОСОБА_9 , мав мотив та мету позбавити його життя. ні в ході досудового слідства, ні під час судового розгляду надано не було, а відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь;

-суд першої інстанції невірно визначив кваліфікацію дій ОСОБА_8 , засудивши його за ч.1 ст.115 КК України, а не за ст.118 КК України (умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони).

Просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч.1 ст.115 КК України на ст.118 КК України та призначити покарання в межах санкції цієї статті.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив вирок суду залишити без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи обвинуваченого, захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за викладених у вироку обставин та кваліфікація його дій ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і належним чином досліджених у судовому засіданні доказах та є правильними.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та відсутність у обвинуваченого ОСОБА_8 умислу на вбивство потерпілого, не містять у собі необхідних та достатніх підстав для скасування вироку і спростовуються сукупністю доказів.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала, що з потерпілим ОСОБА_9 вони товаришували з 1994 року та разом в 2014 році переїхали в Харків, де мешкали окремо, підтримуючи один одного. Потерпілий був гарною людиною, за характером добрий, чуйний, не запальний. Про те, що він загинув 13.12.2022 року їм повідомили десь о 08-й годині ранку 14.12.2022 року, коли побачили, що приїхала поліція. На місці був обвинувачений та дівчина. Пояснила, що брала участь під час деяких невідкладних слідчих дій, при виконанні яких обвинувачений весь час змінював свої показання, зокрема, пояснив, що дівчина пішла о десятій вечора, а потім з`ясувалось, що вона поверталась. Пояснював, що вони з потерпілим то билися, то той обвинуваченого приревнував, то навпаки. Казав, що ніж викинув надворі, натомість його не знайшли, хоча сніг пішов тільки о 06.00 07.00 годин ранку. До цих прикрих подій, вони обвинуваченого тільки бачили та знали як сусіда по селу, про якого усі кажуть погано, бо він ображає навіть батьків, та мешкає через дві домівки від їх будинку. Потерпілого може охарактеризувати як такого, що зовсім не схильний до бійок, та останній раз бачила того вже коли працювали поліціанти: він лежав поясницею на порозі, права нога зігнута, ліва ні, футболка задерта. У день подій, тобто 13.12.2022 року, вони усі, в тому числі й потерпілий з обвинуваченим, їздили за гуманітарною допомогою у село Мокра Рокитна. За кермом був саме потерпілий. Приблизно о 13-00 годин вони повернулися, потерпілий поставив машину у гараж, кудись пішов у справах, з яких повернувся біля 15-00 годин, ще був тверезий, відвіз свата на роботу, знов запаркував автомобіль у гараж та пішов геть. Більше він додому не повертався. Підтвердила, що 14.12.2022 року бачила у ОСОБА_8 на виску з правої сторони рану, проте звідки вона їй не відомо.

Свідок ОСОБА_17 показала, що є рідною матір`ю обвинуваченого, в ніч подій вони з чоловіком спали у себе вдома, а обвинувачений був у себе. Їх домівки розташовані по сусідству, проте вона особисто нічого вночі не чула. Ще звечора бачила тільки ОСОБА_10 , коли заганяла худобу. Вона чекала біля хати сина. 14.12.2022 року вранці до них із батьком прийшов ОСОБА_8 та повідомив, що вбив людину, а батько сказав, що слід викликати поліцію. Вони так і зробили, бо син був п`яний, а вона його дуже сильно боїться, коли він п`є, бо тоді стає сильно агресивним, може побити їх з батьком, іноді вони, навіть, тікають від нього та ночують на сіновалах. Пояснила, що п`є син тільки тоді, коли в нього є гроші. Коли приїхала поліція, вони усі пішли у домівку сина, а, отже вона на власні очі бачила, що дійсно потерпілий без ознак життя лежав у коридорі. Більш детально нічого пояснити не могла, бо ані потерпілого, ані сина на передодні не бачила, чи вживали вони спиртні напої чи ні, їй не відомо. Підтвердила, що бачила тільки сусідку ОСОБА_10 , яка час від часу приходить до сина у власних справах.

Свідок ОСОБА_10 показала, що обвинувачений є її приятелем. В день, коли сталась трагедія, минулого року взимку, більш точно ані дату, ані місяць, ані рік пригадати не може, вони десь о 16-30 годин зустрілись у обвинуваченого втрьох вдома. Вона дивилась телевізор. Чи вживали потерпілий з обвинуваченим горілку, вона не знає, проте точно пам`ятає, що курили, бо в неї були цигарки. Пояснила, що вони спокійно відпочивали. У якійсь період часу ОСОБА_8 став її гнати додому і вона пішла, а коли пізніше повернулась по шапку, то він їй сказав, що вбив людину, та щоб вона йшла звідти геть. Вона так і зробила. Більш конкретно нічого не бачила, навіть не бачила сварки між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Потерпілого мертвим теж не бачила, так як обвинувачений всередину домівки її не пустив, а тільки сказав, що вбив його. Голос був спокійний, натомість подзвонити у поліцію чи у швидку не прохав, сама не дзвонила, бо десь того дня загубила свій телефон. За її присутності між ними ніяких конфліктів не було, також ніхто її не чіпляв та не ображав.

Свідок ОСОБА_18 показала, що потерпілий мешкав у їх із чоловіком будинку, так як приїхав зі сватами. Був порядний, відповідальний, тобто нормальна людина. В побуті гарний помічник по будинку, огороду. Випивав не багато, бо возив їх на автомобілі, тому не зловживав. Врівноважений. Обвинуваченого до того ранку, коли вони усі дізнались про вбивство, вона не знала. 13.12.2022 року о 16-00 годин вона бачила потерпілого останнього разу. Він був спокійний, тверезий, заніс в дім гриби, пояснивши, що його пригостив обвинувачений, який мешкає неподалік. Пояснила, що була на подвір`ї, коли працювали поліціанти й обвинувачений розповідав обставини тієї ночі, проте з часом вона не може пригадати подробиць.

Свідок ОСОБА_19 показав, що в ранці того трагічного дня він повернувся з роботи додому, а сусід повідомив йому, що обвинувачений вбив потерпілого, з яким вони мешкали під одним дахом, бо у квітні 2022 року той до них переїхав та залишився у зв`язку з військовим становищем. В вечорі 13.12.2022 року ОСОБА_9 відвіз його на автомобілі на роботу, був тверезий, а приблизно о 07-45 годин він дізнався про трагедію. Обвинуваченого знав як сусіда, зустрічав по вулиці, вітався, тісних стосунків не мав, хоча і мешкали вони за два будинку один від одного. На дворі у обвинуваченого бачив, що працювали поліціанти, були свати, батьки ОСОБА_8 та він сам. Подробиць пояснити не може, бо на двір не заходив, ні з ким близько з цього приводу не спілкувався.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що 13.12.2022 року десь о 16-00 годин він бачив, що до воріт будинку, де вони мешкають, під`їхав автомобіль, з якого вийшли потерпілий, обвинувачений та дівчина. ОСОБА_9 загнав автомобіль в гараж, був начебто тверезий, а потім вони в трьох піднялися на гору. Того дня він цю дівчину та обвинуваченого бачив вперше. Наступного дня 14.12.2022 року сусід вигулював собаку та сказав, що приїхала поліція, щось трапилось з ОСОБА_9 Ось так він дізнався про його вбивство. Надворі у обвинуваченого проводились слідчі дії, все знімали на камеру, працювали криміналісти. Його із дружиною запросили в якості понятих. Обвинувачений постійно змінював показання, то він хотів повіситися, то приревнував ОСОБА_9 та вбив, то той його душив тощо. Зауважив, що загиблий був доброю, безвідмовною людиною, не зловживав спиртними напоями, бо був постійно за кермом, а про обвинуваченого люди навпаки говорять, що він не адекватний. Там на місці на його запитання, чого обвинувачений не викликав швидку, той спокійно пояснив йому, що знає як люди вмирають, а тому потерпілому вона була вже не потрібна.

З урахуванням наведених показів свідків, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що останні надали логічні, послідовні та такі, що узгоджуються між собою та ґрунтуються на фактичних обставинах справи й матеріалах кримінального провадження показання.

Крім того, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні письмових доказів, а саме:

-рапортом старшого інспектора чергового ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_21 , складеним 14.12.2022 року на ім`я начальника ВП полковника поліції ОСОБА_22 та зареєстрованим цього ж дня під № 11363 в Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України (Журналі єдиного обліку) ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області, відповідно до якого ним донесено до відома начальника про те, що 14.12.2022 року о 07 годині 54 хвилини надійшло повідомлення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що в АДРЕСА_1 під час сумісного розпивання спиртних напоїв заявника почав душити його знайомий, а той намагаючись захиститись його вбив;

-протоколом огляду місця події, складеним 14.12.2022 року старшим слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_23 , в присутності двох понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , за участю спеціаліста-криміналіста ОСОБА_24 , лікаря судово-медичного експерта відділення Нововодолазького РВ ХОБСМЕ ОСОБА_25 , та у присутності володільця домоволодіння, розташованого за адресом: будинок АДРЕСА_1 ,- ОСОБА_17 й мешканця цього домоволодіння ОСОБА_8 , із застосуванням технічних засобів у виді відеокамери та фотоапарата, разом фототаблицею до нього, підписаними спеціалістом-криміналістом ОСОБА_24 , а також DVD-R диском із відеозаписом ходу проведення цієї слідчої дії, зафіксовані обстановка, обставини та місце вчинення злочину, зокрема, ним встановлено, що місцем злочину є домоволодіння з одноповерховим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 ,- в середині якого знаходиться труп потерпілого, який було оглянуто, зафіксовано його положення, місця розташування (локалізації) тілесних ушкоджень, після чого труп направлений на проведення судово-медичної експертизи для встановлення причин смерті, також зафіксовані пошкодження одягу трупа, місця розташування (локалізації) плям речовини бурого кольору, з яких зібрано зразки шляхом відповідних змивів, оглянуті та вилучені речі, що мають доказове значення для кримінального провадження, зафіксовані первинні пояснення ОСОБА_8 щодо причин, підстав та обставин загибелі потерпілого.

У судовому засіданні суду першої інстанції було досліджено відеозапис огляду місця події від 14.12.2022 та встановлено, що обвинувачений дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, проте спокійно, послідовно та розсудливо пояснив обставини того, що сталось, а саме пояснив, що вони познайомились з потерпілим напередодні, їздили по продукти, потім він його запросив до себе у гості. Накрили стіл, придбали літр горілки, запросили також сусідку ОСОБА_10 до них у гості. Потім він запропонував потерпілому йти до дому, але той почав до нього чіплятись. Коли той заспокоївся, він пішов у спалю та ліг спати, натомість потерпілий підійшов до нього й став хватати за ноги, звав ще випити. Потім почав душити, так, що він видохнути не міг, крикнути теж не міг, якось він вирвався та схватив ніж зі стола. В цей момент потерпілий його обізвав, вдарив в ухо, він розлютувався на цього покидька, розвернувся, та з метою заспокоїти, вдарив ножом. Однак перед цим, потерпілий став коліном йому на шию так, що вона в нього досить болить, а тому фактично він захищався від нападу потерпілого. Впевнено сказав, що бив ножом потерпілого один раз. Описав ніж, який після вбивства вкинув на подвір`ї, як такий, що має лезо довжиною 30 сантиметрів, шириною 3 - 4 сантиметрів, рукоять ножа коричневого кольору.

-протоколом огляду трупа, складеними 14.12.2022 року старшим слідчим ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_26 у відповідності до вимог статей 104, 223, 237, 238 Кримінального процесуального кодексу України в присутності двох понятих, за участю лікаря судово-медичного експерта відділення Нововодолазького РВ ХОБСМЕ ОСОБА_25 оглянуто труп чоловічої статі, одягнутий у джемпер (светр) чорний з коричневими вставками, вовняний, на застібці блискавка, трикотажну футболку червоного кольору, зі слідами пошкоджень в проекції до рани, та зафіксовано, що він має з правого боку на підборідді та в верхній третині шиї зяючу рану 7 х 3 сантиметрів, у дні якої вбачаються органи шиї з залишками крові та згустками. На грудній клітині по середині лінії наявна рана 4,3 х 1 сантиметр з косо вертикальним напрямком поранення. На лівій руці біля вказівного пальця мається різана рана 2,3 х 0,5 сантиметрів. На дотик кістки черепа, грудної клітини та кінцівок без патологічної рухливості. Одяг трупа вилучений та опечатаний;

-лікарським свідоцтвом про смерть № 91 (остаточним), складеним 14.12.2022 року лікарем ОСОБА_25 відносно померлого 13.12.2022 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із зазначенням причин смерті: геморагічний шок, проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з ушкодженням підключної вени, різана рана шиї;

-протоколом огляду предметів, складеними 30.01.2023 року старшим слідчим ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_27 у відповідності до вимог статей 104 - 106, 223, 237 Кримінального процесуального кодексу України, оглянуто речі (джинси, светр та куртка), на яких під час експертного дослідження, зокрема, джинсах, що належать ОСОБА_8 , виявили кров людини, належну потерпілому Тулупову;

-протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього, складеними 26.12.2022 року старшим слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_27 в присутності двох понятих, за участю судово-медичного експерта, статиста, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , із використанням відеокамери зафіксовано як підозрюваний розказав та на місці показав всі обставини (умови та обстановку) вчиненого ним відносно потерпілого ОСОБА_9 , кримінального правопорушення, внаслідок якого сталась його смерть, зокрема пояснив, що 13.12.2022 вони зустрілись із сусідом ОСОБА_9 та домовились випити. В них відсутні були гроші, а тому він позичив у батька 200 гривень. Після цього до них приєдналась його знайома ОСОБА_10 , яка прийшла по цигарки. Він накрив стіл, вони культурно відпочивали та вживали горілку. Під час розпивання спиртних напоїв потерпілий став образливо чіплятись до дівчини, що його обурило. На цьому ґрунті вони почали сваритись, з`ясовувати відносини, почалась штовкотня, яка переросла у бійку. Під час бійки ОСОБА_10 вже пішла геть. З`ясовуючи відносини, потерпілий схватив його за шию, він його відштовхнув, потім потерпілий його вдарив, він теж у відповідь. Все зі столу посипалось на підлогу, він впав між шафою і комодом обличчям в низ, потерпілий коліном наступив йому на голову, почав давити. Він намагався його відштовхнути, схопив перше, що було під рукою, втрачаючи свідомість, він вдарив потерпілого ножом, як так сталось, що попав у шию, пояснити не може, так як бив будь-куди. Потерпілий відпустив його та впав, а він вислизнув з- під нього та був у шоці, від того, що сталося. В такому стані витягнув ніж із шиї, став ходити з ним по кімнаті, а потім викинув його неподвірні, куди конкретно поясните не зміг. В цей час потерпілий став холонути, тобто точно був мертвий. Почекав на ранок, щоб розповісти батькам та викликати поліцію. Натомість потерпілий, який вже на той час був мертвий, лежав в коридорі, та його тіло не давало можливості закрити двері, саме з метою зігрітись, він намагався перетягнути тіло за ноги далі у коридор, натомість не зміг, так як був дуже сильно нетверезий.

У судовому засіданні суду першої інстанції було досліджено відеозапис слідчого експерименту від 26.12.2022 та встановлено, що відображений у протоколі хід проведення даної слідчої дій найшов своє повне відтворення на відеозапису.

-висновком судово-медичної експертизи № 12-17/91-НВ/22, проведеної у період часу з 14 грудня 2022 року по 09 лютого 2023 року, встановлена наступна наявність тілесних ушкоджень:

*одне проникаюче поранення грудної клітки, що бере початок колото-різаною раною на лівій передній поверхні грудної клітини по лівій білягрудинній лінії, лівіше на 3 сантиметри від умовної середньої лінії та на 145 сантиметрів вище підошовної поверхні лівої стопи, яке має рановий канал довжиною близько 10 12 сантиметрів, який проходить в напрямку спереду назад, справа наліво, знизу вгору, проникає у ліву плевральну порожнину з ушкодженням по ходу ранового каналу м`яких тканин навколо трахеї та лівої підключичної вени. Це ушкодження утворилось від дії плоского, гострокінцевого клинка колюче-ріжучого знаряддя, який мав з одного боку ріжучий край, а з іншого обушок з «П» подібним поперечним перерізом, ребра якого були виражені. Надсічення шкіри в області нижніх кутів «П»- подібного кінця основного розрізу могли утворитися від упору на обушок клинка при нанесенні колото-різаного поранення, a додаткові розрізи - при зміні напрямку та нахилу клинка при його вилученні;

*одна колото-різана рана на передній поверхні шиї, справа від середньої лінії Г-подібної форми з вертикальним та горизонтальним, вздовж краю нижньої щелепи, променями з ушкодженням м`яких тканин;

*одна різана рана на долонній поверхні лівої кисті в проекції п`ясткова-фалангового зчленування 2-го пальця.

Ці рани утворилися від дії знаряддя, що мало колюче-ріжучі та ріжучі властивості, яким міг бути клинок ножа, котрим утворено проникаюче колото-різане ушкодження грудної клітки. За ступенем тяжкості проникаюче колото-різане поранення грудної клітини носить ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (згідно з пунктами 4.8 і 2.1.3. «й», «п» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995 року). За ступенем тяжкості рани в ділянках шиї та кисті носять ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (згідно з пунктами 4.8. і 2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995 року).

Всі перераховані вище ушкодження носять прижиттєвий характер. Виходячи з макроскопічних характеристик ушкоджень, даних судово-гістологічного дослідження про характер змін в області ушкоджень, слід вважати, що перераховані вище ушкодження утворилися в період часу, який обчислюється першими хвилинами до настання смерті. Причиною смерті ОСОБА_9 явився геморагічний шок, який обумовлений вищевказаним проникаючим колото-різаним пораненням грудної клітини з ушкодженнями підключичної вени. Дане ушкодження супроводжувалося крововиливом в ліву плевральну порожнину, що зумовило розвиток гострого порушення кровообігу. Таким чином, між зазначеним проникаючим колото-різаним пораненням і причиною настання смерті мається причинний зв`язок.

Беручи до уваги ступінь виразності і динаміку трупних явищ, заставлених в ході огляду місця виявлення трупа і при проведенні судово-медичної експертизи трупа, слід вважати, що смерть ОСОБА_28 настала, орієнтовно, в період часу, що обчислюються 16-20 годинами до огляду трупа на місці його виявлення (час огляду: 10 11 годин 14.12.2022 року).

Ознаками, що тіло ОСОБА_9 пересувалося з місця скоєння злочину, може бути зміщення одягу потерпілого з ділянок його звичайного розташування. На його тілі характерних тілесних ушкоджень не виявлено.

При судово-токсикологічній експертизі крові трупа ОСОБА_9 виявлений етиловий спирт кількості 3,56%о. Дана концентрація відповідає вмісту при тяжкому отруєнні алкоголем. При судово-імунологічній експертизі крові трупа ОСОБА_9 , встановлена належність її до групи A (II);

-висновком додаткової судово-медичної експертизи № 12-14//9-НВ/23/№ 12-17//91-НВ/22, проведеної у період часу з 11 до 13 січня 2023 року, відносно трупа ОСОБА_9 , 1974 року народження (48 повних років), встановлена наявність колото-різаної рани Г-подібної форми на передній поверхні шиї справа від середньої лінії з ушкодженням м`яких тканин та колото-різана рана на передній поверхні грудної клітки, яка проникала в ліву плевральну порожнину з ушкодженням лівої підключичної вени. Дані ушкодження виникли від дії знаряддя, що в момент травматизації мав властивості колюче-ріжучого предмету, який мав клинок, обушок клинка та лезо. Характер та локалізація шкірних ран, направлення ранового каналу не суперечать тому механізму та способу утворення тілесних ушкоджень, на який вказує підозрюваний в ході проведення слідчого експерименту 26.12.2022року, а також частковому опису знаряддя нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ;

-висновком судово-медичної експертизи № 17-443-МК/91-НВ//22, проведеної у період часу з 27 грудня 2022 року по 05 січня 2023 року, клаптя шкіри з колото-різаною раною передньої стінки грудної клітки від трупа ОСОБА_9 встановлено, що при судово-медичній експертизі шкірного клаптя з передньої поверхні грудної клітки від трупа ОСОБА_9 , 1974 року народження (Висновок експерта № 12-17/91-Н/22) встановлена колото-різана рана, про що свідчить її форма у вигляді ломаної лінії, що складається з трьох відрізків (основного розрізу прямолінійної форми та двох додаткових розрізів, що проходять поступово один за одним, змінюючи напрямок, та мають прямолінійну та дугоподібну форму) мають рівні добре зіставні краї, гладкі стінки, прямовисні в основному розрізі, а також злегка скошені та злегка підриті у додаткових розрізах, наявність «П»-подібного кінця в основному розрізі та гострокутних у додаткових розрізах. Ця рана утворилась від дії плаского, гострокінцевого клинка колюче-ріжучого знаряддя, який мав з одного боку ріжучий край, а з іншого обушок з «П»-подібним поперечним перерізом, ребра якого були виражені. Надсічення шкіри в області нижніх кутів «П»-подібного кінця основного розрізу могли утворитися від упору на обушок клинка при нанесенні колото-різаного поранення, а додаткові розрізи при зміні напрямку та нахилу клинка при його вилученні;

-висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 14/3898-Дм/22, проведеної у період часу з 04 по 08 січня 2023 року, змиву з підлоги в кімнаті № 2, що вилучений 14.12.2022 року на марлевий тампон в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 ,- за фактом вбивства ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що кров від трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (№ 12-17/91-Нв/22), належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В. Кров підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А. В змиві з підлоги в кімнаті № 2 (об`єкт № 1), вилученому 14.12.2022 року на марлевий тампон в ході огляду місця події, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виключається. Від підозрюваного ОСОБА_8 дана кров походити не може;

-висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 14/135-Дм/23, проведеної 16 січня 2023 року, зразка крові підозрюваного ОСОБА_8 встановлено, що кров підозрюваного ОСОБА_8 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО;

-висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 14/3900-Дм/22, проведеної у період часу з 04 по 17 січня 2023 року, брюк джинсових, які належать підозрюваному ОСОБА_8 , що вилучені 14.12.2022 року під час його затримання в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України за фактом вбивства ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що кров від трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (№ 12-17/91-Нв/22), належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В. Кров підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А. На брюках джинсових утеплених сірого кольору, які належать підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучених 14 грудня 2022 року під час його затримання в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України, в об`єктах № 2, 5, 8, 9 виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від потерпілого ОСОБА_9 не виключається. Від ОСОБА_8 кров у вказаних об`єктах виникнути не могла. На брюках джинсових підозрюваного ОСОБА_8 , в об`єктах № 3, 4, 6, 10, 11 виявлена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А, властивої самому ОСОБА_8 . Від потерпілого ОСОБА_9 дана кров походити не може. На брюках джинсових підозрюваного ОСОБА_8 в об`єктах № 1, 7, 12 кров не виявлена;

-висновком судово-медичної експертизи № 12-14/97-НВ/22, проведеної 14 грудня 2022 року, відносно ОСОБА_8 , встановлено, що на момент проведення огляду на тілі обвинуваченого при зовнішньому огляді будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено;

-висновком судово-медичної експертизи № 12-14/8-НВ/23/ 12-14//98-НВ/22, проведеної у період часу з 10 по 12 січня 2023 року, відносно ОСОБА_8 , встановлено, що в ході огляду обвинувачений 14.12.2022 року та під час проведення слідчого експерименту 26.12.2022 року за його участю засвідчив, що в ході боротьби ОСОБА_9 здавлював йому шию рукою через верхній одяг, завдяки чому тілесні ушкодження на його тілі при зовнішньому огляді могли не проявитися;

-висновком судово-медичної експертизи № 16-10148-Дм/22, проведеної у період часу з 15 по 22 грудня 2022 року, стосовно зразків крові та сечі ОСОБА_8 , встановлено, що при судово-медичній експертизі зразків крові та сечі громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено етиловий спирт в кількості: в крові - 3,72%о, в сечі - 2,82%. Метиловий, ізопропіловий, н-пропіловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти, барбаміл, етамінал, морфін, кодеїн, кокаїн, опій, димедрол, ефедрон та промедол не виявлені;

-висновком судово-психіатричного експерта № 19 від 11.01.2023 року встановлено, що ОСОБА_8 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, він виявляв ознаки вищевказаного хронічного психічного захворювання та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішний час відповідно до свого психічного стану застосувань примусових заходів медичного характеру не потребує.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_8 знаходився в стані необхідної оборони, є безпідставними.

Згідно положень ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Частиною третьою статті 36 КК України, передбачено, що перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Згідно роз`яснень, які містяться в постанові пленуму Верховного Суду України №1 від 26.04.2002 року «Про судову практику у справах про необхідну оборону» стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. Щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.

Пунктом 24 постанови пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини та здоров`я особи» визначено, що відповідальність за ст.118 або ст.124 КК України за вбивство чи заподіяння тяжкого тілесного ушкодження в разі перевищення меж необхідної оборони або перевищення заходів, необхідних для затримання злочинця, настає лише за умови, що здійснений винним захист явно не відповідав небезпечності посягання чи обстановці, яка склалася.

Як слідує із матеріалів провадження, суд першої інстанції ретельно дослідив і проаналізував всі вищевказані обставини та надав у вироку належну оцінку діям обвинуваченого стосовно потерпілого ОСОБА_9 .

Як установлено судом першої інстанції, в ході спровокованого обвинуваченим конфлікту, останній озброївся ножем та вчинив напад на потерпілого ОСОБА_9 , який ніяких насильницьких дій щодо ОСОБА_8 не здійснював, тобто реально суспільно небезпечне посягання було саме з боку ОСОБА_8 , а не потерпілого. ОСОБА_12 , перебуваючи в положенні лежачі, на правому боці, на підлозі, насін один удар ножем, який утримував у лівій руці, ОСОБА_9 в область шиї. При цьому, останній, захищаючись від удару, підставив під ніж праву руку, внаслідок чого, удар ножом не досяг своєї кінцевої мети. Одразу після цього, ОСОБА_8 , перебуваючи у тому ж положенні, подолавши опір ОСОБА_9 , який внаслідок отриманих тілесних ушкоджень від першого удару перестав його чинити, повторно наніс ще один удар ножем в область грудної клітини.

Тобто, вважати, що обвинувачений володіючи ножем захищався від суспільно-небезпечного посягання, підстав не має, оскільки такого посягання не було.

За таких обставин доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що ОСОБА_8 знаходився у стані необхідної оборони і перевищив її межі, також позбавлені підстав.

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_8 діяв з прямим умислом на позбавлення життя ОСОБА_9 , оскільки про це свідчать не тільки показання обвинуваченого, якими він підтвердив зазначені в обвинуваченні обставини спричинення ним ножових поранень потерпілому, їх механізм, кількість, локалізацію, а й дані судово-медичних експертиз щодо характеру та локалізації виявлених у потерпілого ушкоджень.

Як установлено судом першої інстанції, ОСОБА_8 на ґрунті раптових неприязних відносин завдав удар ножем в область грудної клітини ОСОБА_9 , тобто в місце розташування життєво важливих органів людини.

Після заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень у життєво-важливий орган, ОСОБА_8 залишив потерпілого у безпорадному стані, та втік з місця вчинення злочину, не вживши заходів для надання допомоги останньому.

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_8 свідомо озброївся ножем, яким умисно, прицільно наносячи ОСОБА_9 удар ножем в область розміщення життєво-важливих органів людини, усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у виді смерті і бажав їх настання, тобто діяв із прямим умислом на вбивство.

За таких обставин, колегія суддів вважає винуватість ОСОБА_8 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_9 доведеною і кваліфікацію його дій за ч.1 ст.115 КК України правильною.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б вплинути на правильність висновків суду і були б підставою для скасування вироку, також не встановлено.

Крім того, як було вірно відзначено судом першої інстанції, за усталеною у правозастосовній практиці позицією, стан алкогольного чи іншого сп`яніння потерпілого, його поведінка до події, моральне виховання, спосіб життя, аморальна чи віктимна поведінка не виключають кримінальної відповідальності за вчинене винного, а тому доводи сторони захисту в цій частині позбавлені підґрунтя.

Що стосується посилань сторони захисту на безпідставне врахування судом першої інстанції показів свідка ОСОБА_10 , яка, на думку захисника, має явні проблеми з психічним станом, то колегія суддів не бере їх до уваги, оскільки останній не надав суду належних доказів на підтвердження цьому.

З огляду на наведене, підстави для зміни чи скасування вироку, за доводами апеляційної скарги захисника - відсутні.

Покарання ОСОБА_8 призначене відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням характеру і ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та всіх даних про його особу, воно є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 25 грудня 2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, - у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: