Справа № 456/4190/23
Провадження № 1-кп/456/114/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий питання в порядку виконання судового рішення у справі за клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 13.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України стосовномалолітнього ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 січня 2024 року клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно ОСОБА_3 задоволено. Застосовано стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрий, громадянина України, українця, учня 11-А класу СШ №3, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої: за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено строк нагляду 1 (один) рік. Речові докази:амфетамін знищити.

23.02.2024 прокурор ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням в порядку виконання судового рішення, в якому просить суд, застосовуючи принцип аналогії закону усунути суперечності в частині вирішення питання про долю речових доказів у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до п 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

У зв`язку з неявкою учасників кримінального провадження, на підставі ч. 4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 14 ч. 1ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Наведеними правовими приписами закону передбачено вирішення питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ч. 6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст.7 цього Кодексу.

Прогалина в законодавстві це відсутність нормативно-правової регламентації певної групи суспільних відносин у сфері правового регулювання, окресленій основними принципами права, тобто це відсутність правової норми, яка б регулювала суспільні відносини конкретного виду, що потребують правового регулювання. Усунути прогалину можна за допомогою правотворчого процесу. Проте, швидке усунення прогалин можливе застосуванням аналогії.

Аналогія (від грецького відповідність) означає подібність, схожість у цілому відмінних предметів, явищ за певними властивостями, ознаками або відношеннями. Аналогія у праві є досить складним інститутом правового регулювання та охоплює велику кількість специфічних питань, зумовлених нетиповістю даного правового явища щодо процесу «стандартного» правозастосування. Аналогія права як процедурно-процесуальна форма є комплексним інститутом та може забезпечувати як регулювання норм матеріального, так і процесуального права у випадку наявності в них прогалин. До інституту аналогії у праві входить аналогія закону і аналогія права, які забезпечують реалізацію права, стабільність права та водночас розвивають існуюче право відповідно до потреб суспільства.

Основними умовами застосування аналогії у праві є: 1) суспільні відносини, до яких застосовується рішення, обов`язково мають знаходитись в сфері правового впливу; 2) повна або часткова відсутність врегулювання конкретного випадку нормою права та відсутність всіх інших можливостей для його вирішення, наданих законом (наявність прогалин у праві); 3) юридична компетентність правозастосовчого органу щодо застосування аналогії у праві; 4) в будь-якому випадку застосування закону за аналогією не повинно суперечити принциповим положенням цієї галузі права.

Наведені чотири умови є основоположними, їх наявність дає змогу вирішувати спірні питання за аналогією. Вони є спільними як для застосування аналогії закону, так і для застосування аналогії права.

У разі наявності таких умов застосування інституту аналогії у праві здійснюється відповідно до правил застосування аналогії: 1) при аналогії закону необхідна наявність норми, яка регулює схожі суспільні відносини. При цьому схожість аналізованих обставин, передбачених діючою нормою, повинна бути встановлена в істотних, рівнозначних в правовому відношенні ознаках, розходження в деталях, у несуттєвому; 2) норми та принципи, які застосовуються за аналогією, повинні належати до тієї ж галузі права, і лише у випадку відсутності таких можливостей звернення до норм інших галузей права; 3) використання аналогії неприпустиме, якщо конкретні законоположення пов`язують настання відомих наслідків лише із законом, тобто роблять виключення із принципу допустимості аналогії щодо визначеного роду обставин; 4) результат застосування аналогії, тобто випрацювані правозастосовчим органом правоположення, не повинні суперечити діючому законодавству та принципам права; 5) обґрунтованість застосування аналогії правозастосовному акту, тобто мотивоване пояснення причин застосування до даних суспільних відносин аналогії права або аналогії закону; 6) аналогія права застосовується лише тоді, коли неможливо віднайти норму права, яка регулює схожі суспільні відносини.

Отже, інститут аналогії є необхідним засобом регулювання правової системи, а застосування інституту аналогії є творчою діяльністю і водночас засновується на принципі законності, що потребує дотримання вироблених юридичною наукою умов та правил.

Враховуючи викладене, слід дійти висновку про можливість та необхідність застосування аналогії закону, а саме ст.ст.537, 539 КПК України при вирішенні питання про виконання ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру.

Відповідно до ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 січня 2024 року клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно ОСОБА_3 задоволено. Застосовано стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрий, громадянина України, українця, учня 11-А класу СШ №3, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої: за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено строк нагляду 1 (один) рік. Речові докази:амфетамін знищити.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, постановою дізнавача СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 13.02.2023 про визнання предмета речовим доказом та визначення місця його зберігання, мобільний телефон Аpple IPhone XR, чорного кольору, EID64, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , НОМЕР_3 НОМЕР_4 , без сім-карти, який упаковано в сейф-пакет Національна поліція України KIV 1108196, виданий гр. ОСОБА_3 та вилучений 12.02.2023 визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000039 та передано на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів Стрийського РУП ГУ НН у Львівській області /а.с.38-39/.

Постановою дізнавача СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 21.04.2023 про визнання предмета речовим доказом та визначення місця його зберігання, оглянутий носій інформації оптичний диск із відеозаписом із нагрудної камери №110 за 12.03.2023, на яку інспектором поліції ВРПП Стрийського рУП ГУ Нп у Львівській області ОСОБА_7 здійснювалася відео фіксація події, визнано речовим доказом та прилученого його до матеріалів кримінального провадження №0000039 /а.с.63-64/.

Однак, ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 січня 2024 року доля речових доказів, а саме: мобільного телефону Аpple IPhone XR, чорного кольору, EID64, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , MEID НОМЕР_4 , без сім-карти, який упаковано в сейф-пакет Національна поліція України KIV 1108196 та носія інформації оптичного диску із відеозаписом із нагрудної камери №110 за 12.03.2023, не вирішена.

Таким чином, суд приходить до висновку, що слід в порядку виконання судового рішення, на підставі ст.ст. 100, 537, 539 КПК України вирішити долю речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 100, 537, 539 КПК України, суд,-

ухвалив:

Речові докази: мобільний телефон Аpple IPhone XR, чорного кольору, EID64, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , НОМЕР_3 НОМЕР_4 , без сім-карти, який упаковано в сейф-пакет Національна поліція України KIV 1108196 повернути ОСОБА_3 , носій інформації оптичний диск із відеозаписом із нагрудної камери №110 за 12.03.2023 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію даної ухвали негайно направити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1