Справа № 158/1039/24 Провадження №11-сс/802/181/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

слідчої - ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,

володільців майна - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника володільця майна ОСОБА_10 - адвоката - ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_12 на ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 08 квітня 2024 року, в рамках кримінального провадження №0000311 від 01.04.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

04.04.2024 року до слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області надійшло клопотання слідчої СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 за погодженням начальника Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на тимчасово вилучене 01 квітня 2024 року під час проведення огляду місця події - узбіччя автомобільної дороги за адресою с. Озеро, Луцького району Волинської області, неподалік житлового будинку АДРЕСА_1 майно - транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Е320», державний номерний знак « НОМЕР_1 », у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000311 від 01 квітня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Клопотання мотивує тим, що СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000311 від 01 квітня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України за фактом того, що у червні 2023 року, ОСОБА_11 незаконно заволодів належним ОСОБА_8 транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Е320», державний номерний знак « НОМЕР_1 », вартістю 220 000 грн.

В ході досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні встановлено, що 01 квітня 2024 року на узбіччі автомобільної дороги за адресою с. Озеро, Луцького району Волинської області, неподалік житлового будинку АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Е320», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

Постановою слідчої СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 від 02.04.2024р. вищевказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000311.

Оскільки, вищевказане вилучене майно є майном, щодо якого є достатні підстави вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення та відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, просить клопотання задовольнити та накласти арешт на вищезазначене майно тимчасово позбавивши його власника можливості відчужувати, розпоряджатись та користуватись будь яким чином даним майном до прийняття кінцевого рішення у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 08 квітня 2024 року клопотання слідчої задоволено.

Накладено арешт на тимчасово вилучене 01 квітня 2024 року під час проведення огляду місця події - узбіччя автомобільної дороги за адресою с. Озеро, Луцького району Волинської області, неподалік житлового будинку АДРЕСА_1 майно, а саме транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Е320 CDI», 2000 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , синього кольору, власником якого згідно договору купівлі - продажу транспортного засобу №23247/06/2023 від 28.06.2023 року є ОСОБА_8 , який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000311 та передано на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП у Волинській області за адресою: м. Луцьк, вул. Ківерцівська, 16 Волинської області, тимчасово позбавивши його власника (володільця) можливості відчужувати, розпоряджатись будь яким чином даним майном до прийняття кінцевого рішення у вказаному кримінальному провадженні.

Водночас, зобов`язано уповноважену особу СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області негайно повернути власнику - ОСОБА_8 транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Е320 CDI», 2000 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , синього кольору.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням в частині повернення транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Е320 CDI», 2000 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , синього кольору ОСОБА_8 , представник володільця майна ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_12 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою зобов`язати уповноважену особу СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області негайно повернути особі в якої проведено вилучення - ОСОБА_10 транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Е320 CDI», 2000 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , синього кольору.

Вказує, що слідчий суддя при ухваленні рішення не взяв до уваги пояснення ОСОБА_10 , щодо того, що він купив цей автомобіль у ОСОБА_11 і являється добросовісним покупцем. Тобто не враховані в супереч вимог п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, інтереси ОСОБА_10 , щодо відшкодування можливої майнової шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, в разі встановлення винної особи.

Крім того, звертає увагу і на те, що слідчим було подано клопотання про арешт майна з додатками, яке висвітлює необхідність накладення арешту на майно однобічно лише з урахуванням інтересів заявника в даному кримінальному провадженні. Зазначає, що слідчому судді не була надана інформація про те, що розлідування за цим же фактом вже проводилось, але в рамках іншого кримінального провадження розпочатого за заявою ОСОБА_8 про самоуправство ОСОБА_11 щодо заволодіння вищевказаним автомобілем. Проведеним слідством по даному кримінальному провадженні прийнято рішення про закриття справи на підставі ст. 284 КПК України.

Разом з тим, вказує, що слідчому судді не були надані дані, щодо законного користування даним автомобілем ОСОБА_11 , та його пояснення, щодо викупу даного автомобіля у ОСОБА_8 та неправомірності дій останнього. Також, не було надано інформацію щодо відсутності автомобіля марки«Mercedes-Benz Е320 CDI», 2000 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 в розшуку в обліках ІП МВС «Гарпун».

Зазначає, що сторона захисту погоджується з рішенням слідчого суді, щодо накладення арешту на спірне майно із забороною відчуження та розпорядження цим майном до прийняття кінцевого рішення у вказаному кримінальному провадженні, про те категорично не погоджується із зобов`язанням уповноваженої особи СВ ВП №1 ( АДРЕСА_2 щодо негайного повернення даного майна ОСОБА_8 .. Звертає увагу суду, що сторона захисту вважає, що ОСОБА_10 є добросовісним покупцем, та потерпілим в кримінальному провадженні, оскільки купив вищевказаний транспортний засіб за усним договором у ОСОБА_11 , який в свою чергу за усним договором викупив його у ОСОБА_8 . Переоформити право власності на даний автомобіль не видалось можливим у зв`язку із категоричною відмовою останнього.

Крім того, вказує, що 10.04.2024 року ОСОБА_10 скерував в адресу СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області заяву про визнання його потерпілим, а також ОСОБА_11 . написана заява з вимогою внесення відомостей в ЄРДР у відношенні ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 та 383 КК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, думку володільця майна ОСОБА_10 та його представника ОСОБА_12 , які подану апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, володільця майна ОСОБА_11 , який щодо її задоволення не заперечував, прокурора та слідчої, які вважають апеляцію безпідставною, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч.1 цієї статті.

Згідно із ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арештом майна відповідно до ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону вбачається, що слідчий, прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, і зокрема щодо збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку апеляційного суду, за наслідками розгляду поданого слідчою клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов до передчасного і неправильного висновку про його задоволення.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000311 від 01.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України. У фабулі ЄРДР зазначено, що: 01.04.2024 до ВП №1 (м.Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області надійшла заява ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з приводу того, що в червні 2023 року, ОСОБА_11 незаконно заволодів належним ОСОБА_8 транспортним засобом марки Мерседес Е320, д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 220 000 гривень.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР, як вбачається із самого витягу, стала заява ОСОБА_8 .

Водночас, з матеріалів провадження встановлено, що 01 квітня 2024 року, в ході огляду місця події, на узбіччі автомобільної дороги, за адресою с. Озеро, Луцького району Волинської області, неподалік житлового будинку АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено транспортний засіб «Mercedes-Benz Е320», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

Вищевказаний транспортний засіб постановою слідчої СВ ВП №1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 від 02.04.2024 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000311 та поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП у Волинській області за адресою: м. Луцьк, вул. Ківерцівська, 16, Волинської області.

Доводячи підставність поданого клопотання слідча вказувала про те, що вищевказане тимчасово вилучене майно відповідає критеріям зазначеним у ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, тобто є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, зберегло на собі сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою збереження речових доказів, підлягає арешту.

Проте, такі доводи не заслуговує на увагу виходячи з наступного.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.289 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за незаконне заволодіння транспортним засобом.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що будь які докази на неправомірне заволодіння спірним транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Е320 CDI», 2000 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , синього кольору ОСОБА_11 чи ОСОБА_10 , а також беззаперечного набуття права власності ОСОБА_8 матеріали справи не містять, а тому підстав для визнання вищевказаного транспортного засобу речовим доказом в рамках кримінального провадження №0000311 від 01 квітня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України колегія суддів не вбачає.

Окрім того, стороною захисту було надано відповідь на адвокатський запит з Національної поліції України, відповідно до якого станом на 02.01.2024 року за обліками інформаційної підсистеми «Гарпун» інформаційно - комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», Інструкцією щодо формування та ведення якої затверджено наказом МВС України від 13.06.2018 №497, транспортний засіб Mercedes-Benz Е320, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , у розшуку не перебуває.

Отже, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, жодних законних обставин, які б давали підстави для накладення арешту на вищевказане майно і доводили доцільність застосування такого заходу слідчою та прокурором не доведено, оскільки фактично не наведено і не надано належних та допустимих доказів того, що майно на яке пропонується накласти арешт, здобуто незаконним шляхом чи є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України щодо якого проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000311.

А тому, проаналізувавши вищевикладене та дослідивши матеріали провадження апеляційний суд вважає, що майно, яке 01.04.2024 року було вилучено під час проведення огляду місця події - узбіччя автомобільної догори за адресою АДРЕСА_3 , неподалік житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Е320 CDI», 2000 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , синього кольору, на даному етапі не може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України в кримінальному провадженні за №0000311, оскільки слідчою та прокурором не доведено, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, а тому відповідно до ч.1 ст.173 КПК України на нього не може бути накладено арешт.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не може погодитись з висновком місцевого суду про доведення стороною обвинувачення наявності законних підстав для накладення арешту на майно, так як слідчий суддя належним чином не з`ясував усіх обставин, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Таким чином, на переконання колегії суддів, клопотання про арешт майна не містить належних обґрунтувань, а його матеріали відповідних доказів, які підтверджували б необхідність накладення арешту на майно, як того вимагає ст.171 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.1 ч.1 ст.170 цього Кодексу.

А тому, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя належним чином не врахувавши усі обставини провадження у їх сукупності, прийшов до невірного висновку про задоволення клопотання.

Таким чином, оскаржувана ухвала слідчого судді на підставі п.4 ч.1 ст.407 КПК України підлягає скасуванню з постановленням нової - про відмову в задоволенні клопотання слідчої.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 376, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_12 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 08 квітня 2024 року, в рамках кримінального провадження №0000311 від 01 квітня 2024 року про накладення арешту на рухоме майно, скасувати та постановити нову.

В задоволенні клопотання слідчої СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, а саме транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Е320 CDI», 2000 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , синього кольору, - відмовити.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді