Справа № 569/6507/24
УХВАЛА

22 квітня 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні в м. Рівне скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 на бездіяльність що полягає у невнесенні заяви про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань , -

ВСТАНОВИВ:

Командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді зі скаргою, у якій просить зобов`язати уповноважену особу третього слідчого відділу (з дислокацією в м.Рівному) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого в місті Хмельницькому внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), відомості про вчинення солдатом ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч.4 ст. 408 КК України, на підставі повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 від 08.02.2024, та розпочати досудове розслідування.

У скарзі вказав, що 13.02.2024 на адресу третього слідчого відділу (з дислокацією в м.Рівному) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого в місті Хмельницькому командиром військової частини НОМЕР_1 , надіслано повідомлення від 08.02.2024 про вчинення солдатом ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч.4 ст. 408 КК України, а саме за фактом неприбуття його 11.01.2024 з службового відрядження (без зброї), до місця розташування танкового батальйону в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

02.04.2024, отримано лист т.в.о керівника третього слідчого відділу (з дислокацією в м.Рівному) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого в місті Хмельницькому, про те, що підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні, оскільки до матеріалів повідомлення не долучено документів щодо підстав несенні військової служби, зокрема копії контрактів, документів щодо мобілізації, накази про призначення на посаду, тощо.

У скарзі також просив, розглянути її без участі представника військової частини НОМЕР_1 .

Старший слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією в м.Рівному) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого в місті Хмельницькому ОСОБА_4 надіслав заяву про розгляд скарги без його участі, просив відмовити у задоволенні скарги.

Відсутність представника не є перешкодою для розгляду скарги, а тому у відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України є можливим розглянути скаргу у відсутності представника органу, дії якого оскаржуються.

Дослідивши скаргу та додані матеріали, заслухавши заявника скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

13.02.2024 на адресу третього слідчого відділу (з дислокацією в м.Рівному) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого в місті Хмельницькому командиром військової частини НОМЕР_1 , надіслано повідомлення від 08.02.2024 про вчинення солдатом ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч.4 ст. 408 КК України, оскільки останній не прибув 11.01.2024 з службового відрядження (без зброї), до місця розташування танкового батальйону в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

02.04.2024, т.в.о. керівника третього слідчого відділу (з дислокацією в м.Рівному) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого в місті Хмельницькому, у відповідь на повідомлення, надіслав лист, про те, що підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні, оскільки до матеріалів повідомлення не долучено документів щодо підстав несенні військової служби, зокрема копії контрактів, документів щодо мобілізації, накази про призначення на посаду, тощо.

Оскільки відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР внесено не було, командир військової частини НОМЕР_1 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

Положення ст. 214 КПК України, зобов`язують слідчого, прокурора після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування заяви або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

Відповідно до ч.5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наведених заявником чи виявлених з іншого джерела.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

Отже реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомленні, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення (заяви).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора, щодо невнесення відомостей до ЄРДР, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Диспозицію ч.4 ст. 408 КК України передбачає відповідальність за дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, а також нез`явлення з тією самою метою на службу у разі призначення, переведення, з відрядження, відпустки або з лікувального закладу, вчинене в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці.

З повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про вчинення солдатом ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч.4 ст. 408 КК України вбачається, що на підтвердження обставин, до повідомлення було долучено матеріали службового розслідування, за фактом неповернення солдата ОСОБА_3 11.01.2024 з службового відрядження (без зброї), до місця розташування танкового батальйону в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

Матеріали службового розслідування, до скарги не подано, як і доказів, на підтвердження того, що мав місце факт неповернення солдата ОСОБА_3 з 11.01.2024 з службового відрядження (без зброї), до місця розташування танкового батальйону в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) з поважних причин, щоб дійти висновку про наявність в діях солдата ОСОБА_3 ознак кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 408 КК України.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі повідомлення, в якому відсутні ознаки складу злочину є недопустимим, а тому в задоволенні скарги, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303,304 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 на бездіяльність що полягає у невнесенні заяви про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та у якій він просить зобов`язати уповноважену особу третього слідчого відділу (з дислокацією в м.Рівному) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого в місті Хмельницькому внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення солдатом ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч.4 ст. 408 КК України, на підставі повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 від 08.02.2024, та розпочати досудове розслідування відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1