Справа № 201/5357/24
Провадження № 1-кс/201/1865/24
УХВАЛА

Іменем України

10 травня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_3 на постанову першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про доручення здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень іншому органу досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000508 від 25.07.2023 та зобов`язання першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури прийняти, протягом трьох днів з дня набрання ухвалою законної сили, процесуальне рішення у формі постанови про повернення матеріалів досудового розслідування,

ВСТАНОВИВ:

10.05.2024 адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про доручення здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень іншому органу досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000508 від 25.07.2023, у якій просив скасувати цю постанову і зобов`язати першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури прийняти, протягом трьох днів з дня набрання ухвалою законної сили, процесуальне рішення у формі постанови про повернення матеріалів досудового розслідування.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора (крім передбачених ч.1 ст. 303 КПК) не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч.2 ст. 303 КПК).

З наведеної норми слідує висновок, що перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні є вичерпний та чітко зазначений у пунктах 1-11 частини першої статті 303 КПК України.

Згідно вимог ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже за змістом ч.1 ст. 303 КПК України постанова прокурора про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування не належить до рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а до повноважень слідчого судді не належить розгляд скарг на постанови прокурора про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування.

Пунктом 7 частини першої статті 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені - рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Проте, вказана скарга не містить зобов`язань про проведення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій та виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного статтею 303 КПК України.

Глава 20 КПК України «Слідчі (розшукові) дії», визначає поняття слідчих (розшукових) дій. Відповідно до пункту першого статті 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. До слідчих (розшукових) дій, зокрема, віднесено допит свідка, потерпілого (ст. 224, 225), проведення обшуку або огляду (ст. 233-237), пред`явлення особи для впізнання (ст. 228) тощо.

Однак, винесення прокурором постанови про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування не відноситься до слідчих (розшукових) дій, а відтак такі дії прокурора не можуть бути оскаржені в порядку статті 303 КПК України.

В той же час заявник не позбавлений права оскаржити постанову про доручення здійснення досудового розслідування в порядку встановленому ч.2 ст. 303 КК України - під час підготовчого провадження в суді.

Варто звернути увагу, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Кримінальне провадження здійснюється на засадах законності. Даний принцип передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст.9 КПК України).

Згідно із ч. 5 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування. Забороняється доручати здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, іншому органу досудового розслідування.

Аналіз змісту зазначеної норми закону свідчить, що підставою для доручення досудового розслідування іншому органу є наявність обставин, які свідчать про неефективність його здійснення. Натомість оцінку ефективності проведення досудового розслідування до його завершення здійснює прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням. Отже з огляду на статус прокурора в кримінальному провадження, його функції та завдання діяльності, зміст повноважень, то право надання оцінки ефективності досудового розслідування та вирішення питання про доручення його проведення іншому слідчому органу є виключною компетенцією прокурора. Саме тому законом не передбачено конкретно визначеного порядку оскарження такого рішення прокурора під час досудового розслідування, оскільки цим забезпечується самостійність прокурора у його процесуальній діяльності.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що у відкритті провадження за даною скаргою слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 26, 303, 304 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , поданою в інтересах ОСОБА_3 на постанову першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про доручення здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень іншому органу досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000508 від 25.07.2023 та зобов`язання першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури прийняти, протягом трьох днів з дня набрання ухвалою законної сили, процесуальне рішення у формі постанови про повернення матеріалів досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1