ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

представника

власника майна ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Кельменецького районного суду Чернівецької області від 07 лютого 2024 року про задоволення клопотання слідчого про арешт майна,-

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 07 лютого 2024 року задоволено клопотання слідчого слідчого відділення Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_8 про арешт майна.

На підставі пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, накладено арешт на:

-автомобіль «Skoda Rapid», державний номер НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 ;

-мобільний телефон «Iphone 11» із сім карткою мобільного оператора «Лайфселл» № НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_10 ;

-мобільний телефон «Iphone 12» із сім карткою мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_6 , ІМЕІ: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 , та мобільний телефон марки «Iphone 5» із сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_9 , ІМЕІ: НОМЕР_10 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_11

Категорія: в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_1

НОМЕР_11 , які належать ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон «Huawei» із сім карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_12 , ІМЕІ: НОМЕР_13 , ІМЕІ2: НОМЕР_14 та мобільний телефон марки «Nomi» із сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_15 , ІМЕІ1: НОМЕР_16 , ІМЕІ2: НОМЕР_17 , які належать ОСОБА_12 ;

-мобільний телефон «Iphone 13» із сім карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_18 , ІМЕІ1: НОМЕР_19 , ІМЕІ2: НОМЕР_20 , який належить ОСОБА_9 .

Заборонено ОСОБА_9 відчужувати, користуватися та розпоряджатися автомобілем «Skoda Rapid», державний номер НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 та мобільним телефоном «Iphone 13» із сім карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_18 .

Заборонено ОСОБА_10 відчужувати, користуватися та розпоряджатися мобільним телефоном «Iphone 11» із сім карткою мобільного оператора «Лайфселл» № НОМЕР_3 .

Заборонено ОСОБА_7 відчужувати, користуватися та розпоряджатися мобільним телефоном «Iphone 12» із сім карткою мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_6 , та мобільним телефоном марки «Iphone 5» із сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_9 .

Заборонено ОСОБА_12 відчужувати, користуватися та розпоряджатися мобільним телефоном«Huawei» із сім карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_12 та мобільним телефоном марки «Nomi» із сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_15

На вказану ухвалу слідчого судді представник власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Кельменецького районного суду Чернівецької області від 07 лютого 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_7 .

Апеляційні доводи обґрунтовує тим, що слідчий суддя не звернув увагу на відсутність доказів того, що мобільні телефони та сім картки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Посилається на те, що слідчий суддя не обґрунтував причетність ОСОБА_7 , як власника майна, до вказаного кримінального правопорушення.

Вказує, що у клопотанні слідчий належним чином не обґрунтував необхідність накладення арешту на майно ОСОБА_7 .

Зауважує, що клопотання не містить обґрунтування, якому чи яким із критеріїв ст. 98 КПК України відповідає вказане майно.

Вказує на те, що матеріали кримінального провадження не містять достатніх та необхідних доказів, які б свідчили про можливість накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, у зв`язку з чим арешт майна підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, пересування, відчуження.

Згідно досліджених судом першої інстанції та апеляційним судом документів кримінального провадження встановлено, що 06 лютого 2024 року до ЄРДР за № 0000032 внесено відомості про злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що за результатами огляду місця події від 06 лютого 2024 року виявлено та вилучено: автомобіль «Skoda Rapid», державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 ;

мобільний телефон «Iphone 11» із сім карткою, що належить ОСОБА_10 ; мобільний телефон «Iphone 12» із сім карткою та мобільний телефон марки «Iphone 5» із сім карткою, які належать ОСОБА_7 ; мобільний телефон «Huawei» із сім карткою та мобільний телефон марки «Nomi» із сім карткою, які належать ОСОБА_12 ; мобільний телефон «Iphone 13» із сім карткою, який належить ОСОБА_9 .

Крім того, встановлено, що вилучене майно, яке вказане в протоколі огляду місця події від 06 лютого 2024 року, постановою слідчого від 06 лютого 2024 року визнане речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 07 лютого 2024 року задоволено клопотання слідчого слідчого відділення Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_8 про арешт вказаного майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 статті 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На переконання апеляційного суду, відомості, які наявні або були видалені з вилучених телефонів, можуть використовуватися як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно телефон, як матеріальний носій цих відомостей, має ознаки речового доказу і може бути використаний сторонами кримінального провадження. Цим спростовуються доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність вилучених речей критеріям, встановленим ст. 98 КПК України.

При цьому на даному етапі досудового розслідування слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі встановлювати наявність складу злочину, винуватість осіб та ступінь їх вини. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей визначає, що кримінальне правопорушення могло бути вчинено за описаних слідчим обставин.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_7 жодним чином не причетний до події даного злочину колегія суддів не бере до уваги, оскільки згідно до КПК України арешт на майно може бути накладено на майно будь - якої фізичної особи (третьої особи) в незалежності від її процесуального статусу, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження під час апеляційного перегляду рішення слідчого судді не встановлено, а адвокатом ОСОБА_6 не надано суду жодних підтверджуючих документів, що арешт вказаних мобільних телефонів може порушити права та інтереси власника майна.

Таким чином, апеляційний суд прийшов до висновку, що таке рішення слідчого судді є обґрунтованим, оскільки мобільні телефони, на які накладено арешт у цьому кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відповідає критерію речових доказів та може мати юридичне значення для встановлення обставин такого кримінального правопорушення, тому доводи апелянта в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Колегія суддів зазначає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують законних та вмотивованих висновків слідчого судді щодо наявності обґрунтованих підстав для накладення арешту на вказане майно, зазначені в клопотанні слідчого.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не виявлено.

За таких обставин, апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 172, 173, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справі про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Кельменецького районного суду Чернівецької області від 07 лютого 2024 року про задоволення клопотання слідчого про арешт майна - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий, суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3