Справа № 308/4214/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000203 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000203 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у якому просить накласти арешт на речі, які було вилучено 01.03.2024, за адресою: м.Ужгород, біля будинку №9а по вул. Генерала Свободи, а саме: зіп-пакет із порошкоподібною речовиною в середині, який упаковано до спеціального пакету НПУ СУ № PSP2212532, мобільний телефон марки «Samsung», який поміщено до спеціального пакету НПУ СУ № PSP2212533, упаковка з маркування «Нова пошта» № 3907, та фіскальний чек, які поміщено до спеціального пакету НПУ СУ № PSP2027374.

Клопотання надійшло на адресу суду 05.03.2024 року поштовими засобами зв`язку. Згідно відмітки на поштовому конверті клопотання здано на пошту 04.03.2024 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що 01.03.2024, до Ч/Ч Ужгородського РУП надійшло повідомлення від оперуповноваженого даного підрозділу, в якому містяться відомості про те, що 01.03.2024, близько 16:30 год., ним зупинено громадянку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якої було виявлено психотропні засоби.

02.03.2024 відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000203 з визначенням правової кваліфікації кримінального правопорушення ч. 1 ст. 309 КК України.

В ході огляду місця події від 01.03.2024, який проводився біля будинку №9А по вул. Генерала Свободи в м. Ужгород, було виявлено та вилучено: зіп-пакет із порошкоподібною речовиною в середині, який упаковано до спеціального пакету НПУ СУ № PSP2212532, мобільний телефон марки «Samsung», який поміщено до спеціального пакету НПУ СУ № PSP2212533, упаковка з маркування «Нова пошта» №3907, та фіскальний чек, які поміщено до спеціального пакету НПУ СУ № PSP2027374.

Прокурор зазначає, що у цьому випадку арешт накладається на майно з метою збереження речових доказів.

Сторона обвинувачення вказує, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що тимчасово вилучені під час ОМП речі, а саме: зіп-пакет із порошкоподібною речовиною в середині, який упаковано до спеціального пакету НПУ СУ № PSP2212532, мобільний телефон марки «Samsung», який поміщено до спеціального пакету НПУ СУ № PSP2212533, упаковка з маркування «Нова пошта» № 3907, та фіскальний чек, які поміщено до спеціального пакету НПУ СУ № PSP2027374, які поміщено до спеціального пакету НПУ СУ № PSP2027346, відповідають даним критеріям.

Прокурор зазначає, що на підставі викладеного та приймаючи до уваги, що вище вказані речі, предмети та речовини являюся речовими доказами по даному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому виникла необхідність накласти арешт, без можливості відчуження, на дані речі, предмети та речовини, оскільки незастосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилася. При цьому, до клопотання додала заяву, згідно якої просить розглянути клопотання про арешт майна без її участі, клопотання підтримує в повному обсязі.

ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату у час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Згідно ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснювалося.

Згідно ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно змісту ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000203 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно наданого витягу з ЄРДР досудове розслідування у даному кримінальному провадженні розпочато за тим фактом, що 01.03.2024, до Ч/Ч Ужгородського РУП надійшло повідомлення від оперуповноваженого даного підрозділу, в якому містяться відомості про те, що 01.03.2024, близько 16:30 год., ним зупинено громадянку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якої було виявлено наркотичні речовини.

До клопотання долучено рапорт помічника чергового Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 у якому зазначено, що 01.03.2024 року о 16:34, надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 01.03.2024 року о 16:34 за адресою: м.Ужгород, вулиця Генерала Свободи, буд. 9 лейтенант поліції Лібра, зупинили громадянку ОСОБА_4 , близько 30-40 років, яка повідомила, що має в кишені наркотичні речовини.

З протоколу огляду місця події від 01.03.2024 року вбачається, що такий був проведений старшим дізнавачем слідчого дізнання Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_6 . Об`єктом огляду місця події являлася територія за адресою: АДРЕСА_1 , де встановлено громадянку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час огляду було виявлено зіп-пакет із порошкоподібною речовиною в середині, який упаковано до спеціального пакету НПУ СУ № PSP2212532, мобільний телефон марки «Samsung», який поміщено до спеціального пакету НПУ СУ № PSP2212533, упаковка з маркування «Нова пошта» № 3907, та фіскальний чек, які поміщено до спеціального пакету НПУ СУ № PSP2027374.

Постановою старшого дізнавача слідчого дізнання Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні від 04.03.2024 року зіп-пакет із порошкоподібною речовиною в середині, який упаковано до спеціального пакету НПУ СУ № PSP2212532, мобільний телефон марки «Samsung», який поміщено до спеціального пакету НПУ СУ № PSP2212533, упаковка з маркування «Нова пошта» № 3907, та фіскальний чек, які поміщено до спеціального пакету НПУ СУ № PSP2027374 - визнано речовим доказом.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Внесене прокурором в межах кримінального провадження №0000203 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано у визначений КПК України строк.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив збереження речових доказів у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст.309 КК України, якою встановлено відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження. Водночас наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для арешту майна, а саме: зіп-пакет із порошкоподібною речовиною в середині, який упаковано до спеціального пакету НПУ СУ № PSP2212532, мобільний телефон марки «Samsung», який поміщено до спеціального пакету НПУ СУ № PSP2212533, упаковка з маркування «Нова пошта» № 3907, та фіскальний чек, які поміщено до спеціального пакету НПУ СУ № PSP2027374, оскільки вказане майно відповідає критеріям речового доказу, зокрема, може бути предметом кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики. Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження використання, перетворення, передачі, відчуження майна, інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про задоволення вимог клопотання прокурора.

Керуючись ст.ст.169, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора, - задовольнити.

Накласти арешт на речі, які було вилучено 01.03.2024, за адресою: м.Ужгород, біля будинку №9а по вул. Генерала Свободи, а саме: зіп-пакет із порошкоподібною речовиною в середині, який упаковано до спеціального пакету НПУ СУ № PSP2212532, мобільний телефон марки «Samsung», який поміщено до спеціального пакету НПУ СУ № PSP2212533, упаковка з маркування «Нова пошта» № 3907, та фіскальний чек, які поміщено до спеціального пакету НПУ СУ № PSP2027374.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1