Справа № 696/850/23
Провадження № 1-кп/696/32/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000778 від відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка, Кам`янського району, Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, не працюючого за станом здоров`я, інвалідом не являється, на утриманні має сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаного, депутатом не являється, ліквідатором наслідків аварії ЧАЕС не являється, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 , та її представника - адвоката ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним.

05.12.2022 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки «ЗІЛ» моделі «157КВ» із державними реєстраційним знаками НОМЕР_1 та рухаючись в лісовому масиві в області 8 кварталу, 11 виділу ІНФОРМАЦІЯ_3 , проявив необережність у формі злочинної недбалості і, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у виді смерті, хоча повинен і міг їх передбачити, не сприймаючи свої дії як загрозу життю ОСОБА_8 , незважаючи, що попереду вантажівки по напрямку руху знаходиться повалене дерево породи липа, здійснив наїзд передніми колесами автомобіля марки «ЗІЛ» на верхню частину стовбура, яке в свою чергу, внаслідок спричиненого механічного впливу виконало роль важеля, в результаті чого нижньою частиною свого стовбура звалило інше сухе дерево породи липа, яке внаслідок механічної дії на нього та сили земного тяжіння впало на голову ОСОБА_8 , спричинивши йому відповідно до висновку експерта № 05-6-02/346 від 13.02,2023 тілесні ушкодження у вигляді: А) відкриту черепно-мозкову травму: перелому кісток основи і склепіння черепа, субарахноїдальні крововиливи на випуклих поверхнях лобних і тім`яних та лівих скроневій і потиличній частках головного мозку, забиття мозкової речовини на поверхні лівої скроневої частки головного мозку, розчавлення мозкової речовини на поверхні основ обох лобних і лівої скроневої часток головного мозку, крововиливи у шлуночках мозку, кровотечі із отворів зовнішніх слухових ходів, крововилив на внутрішній поверхні проекції підлеглих тканин до тім`яної та лівої скронево-потиличної областей голови, суцільний синець на повіках лівого ока, синець на передній і задній поверхні лівої вушної раковини та в лівій завушній області та які містять ознаку ТЯЖКОГО тілесного ушкодження, а саме небезпека для життя, смерть ОСОБА_8 перебуває у прямому причинному зв`язку із даними тілесними ушкодженнями; Б) перелом ребер: зліва 1-3 по передньо-паховій лінії без розриву плеври та із крововиливами в прилеглі тканини, справа 1-2 по передньо-паховій лінії без розриву плеври та із крововиливами в прилеглі тканини, перелом 11 ребер з обох сторін в місці їх прикріплення до хребтового стовпа без розриву плеври та із крововиливами в прилеглі тканини, перелом грудини на рівні 2-го міжреберного проміжку із повним розходженням країв та крововиливом у прилеглі тканини, скалковий перелом тіла 4-го хребця без ушкодження спинного мозку, крововилив в прилеглих тканин проекції 3-5 грудних хребців, скалковий перелом тіла 11-го хребця без ушкоджень спинного мозку, крововилив в прилеглих тканин проекції 11-12 грудних хребців, крововилив у товщі тканин переднього середостіння.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 06 грудня 2022 року о 23 год. 30 хв. помер в реанімаційному відділенні «Кам`янської багатопрофільної лікарні» Кам`янської міської ради Черкаської області.

Органом досудового слідства вищезазначені дії ОСОБА_3 кваліфіковано як вбивство, вчинене через необережність, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.119 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкриміновано кримінальному правопорушенні заперечив повністю, пояснивши, що 05 грудня 2022 вони разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 виїхали в ліс, щоб організувати заготівлю та доставку дров. Він разом з ОСОБА_9 рухалися на транспортному засобі ЗІЛ, який знаходиться у володінні ОСОБА_11 , а останній поїхав на УАЗ разом із ОСОБА_12 . При в`їзді в ліс їхній автомобіль застряг, через що вони затрималися до місця зустрічі. Зустрівшись ОСОБА_11 з ОСОБА_8 йшли попереду, а обвинувачений їхав автомобілем ЗІЛ за ними. У певний момент, знаючи стан дороги попереду, ОСОБА_11 жестами показав йому що потрібно об`їхати дорогу. З`їхавши з дороги, він зрозумів, що автомобіль за габаритами не може проїхати поворот, у зв`язку з чим йому потрібно було зробити кілька маневрів для того, щоб проїхати далі. Для обвинувачений вперся крилом транспортного засобу в кущ, після чого здав назад, щоб виконати маневр, і проїхавши вперед побачив лежачого на землі ОСОБА_13 . Спочатку не зрозумів, що трапилося, звуку падаючого дерева не чув через звук працюючого автомобіля. При цьому стверджує, що наїзду на перешкоду у вигляді дерева не було, оскільки даний був би відчутний віддачею в кермо, враховуючи, що автомобіль не обладнаний гідро підсилювачем керма. Коли зрозумів ситуацію, то він разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 погрузили ОСОБА_14 в автомобіль УАЗ, якого повезли до лікарні. Після чого, ОСОБА_3 поїхав на 22 ділянку лісу, де його чекав лісник, продовживши рух вперед, та переїхавши лежаче дерево. Повернувшись після роботи з лісу, разом з зі своїм братом з`явився до поліції для надання показань.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_7 надав до суду письмову промову в судових дебатах, зі змісту якої слідує, що обвинувачений ОСОБА_3 не винуватий у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, у зв`язку з чим підлягає бути виправданим за відсутності події кримінального правопорушення. Вважає, що в діях ОСОБА_3 міг бути наявний склад кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, але суд в рамках даного кримінального провадження не уповноважений здійснювати перкваліфікацію самостійно, так як розгляд проводиться в межах обвинувачення.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_15 пояснила, що вважає винуватим ОСОБА_3 у скоєному кримінальному правопорушенні, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, так як він за весь час навіть не вибачився перед нею за скоєне. Цивільний позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити його, так як її чоловік був годувальником в родині, і після його смерті вона залишилась одна. Щодо подій, які відбулися 05.12.2022 пояснила, що ОСОБА_8 . зранку поїхав на підробітки в ліс. Близько 15 години цього ж дня, прихав ОСОБА_16 та повідомив про те, що його брат зачепив деревину, яка впала та вдарила її чоловіка. Вважає, що обвинувачений і свідок не мали права транспортувати самостійно її чоловіка до транспортного засобу та мали дочекатися швидкої допомоги. Пояснила, що спочатку кримінальне провадження щодо обвинуваченого було закрите, але через деякий час, після того, як ОСОБА_16 перестав допомагати їй по господарству, вона оскаржила постанову про закриття і кримінальне провадження було відновлено. Сам обвинувачений жодного разу до неї не приходив, не вибачався та не робив жодних обіцянок. Поховання чоловіка було здійснено не за її кошти, але згодом вона вирішила його перепоховати на що витратила близько 20 000 грн.

Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_6 вважає, що обвинувачний ОСОБА_3 підлягає відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, так як керуючи транспортним засобом, не вжив всіх заходів безпеки, допустив порушення правил правил дорожнього руху, не врахувавши ускладнень, які наявні в лісовому масиві. Цивільний позов просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені в ньому.

В судовому засідання допитано свідка ОСОБА_17 , лікаря ОСОБА_18 , який пояснив, що 05.12.2022 у приймальне відділення поступив ОСОБА_8 , у нього була діагностовано термінальну кому, та із приймального відділення він був переведений у реанімаційне, де проведена екстрена проти набрякова терапія. Стан потерпілого був тяжкий, елементів свідомості не було.

Допитана в якості свідка ОСОБА_19 пояснила, що 05.12.2022 нею були відібранні пояснення у ОСОБА_11 у відділку поліції, після чого був здійснений виїзд на місце події, де вона була в складі слідчої оперативної групи. На прим`ятому листі було видно сліди від великогабаритного транспортного засобу в напрямку руху до першого поваленого дерева. На самій деревині сліди від транспортного засобу були лише одні. Оглянувши місце події вона склала протокол та схему місця події та фото таблиці до них. Найбільш вірогідною версією того як відбувалася подія, вона вважала те, що обвинувачений наїхав на стовбур дерева, розташований на землі в поперек руху, від контакту транспортного засобу та дерева відбулася вібрація, внаслідок якої впало інше сухе дерево (згідно схеми під номером №2, в сторону, де стояв потерпілий на галявині. Таким чином, вона висловила власну думку і зробила припущення, щодо механізму падіння дерева. На місці, де лежав потерпілий ОСОБА_8 поряд була ще одна гілка, яка була в крові, але з місця події дана гілка не вилучалася, в протоколі ОМП та схемі до протоколу вона належним чином не відображена. Сліди від транспортного засобу не позначені, але з фото-таблиці долученої до протоколу, а саме фото №10 вони явно видні. В той же час пояснила, що під час огляду транспортного засобу на місці події не було, так як зі слів ОСОБА_20 , його брат ОСОБА_21 залишив місце події.

Допитана свідок ОСОБА_22 , фельдшер швидкої допомоги, пояснила, що перебувала на чергуванні в той день, коли потерпілого ОСОБА_8 травмованого доставлено із лісу на автомобілі УАЗ. Після того як потерпілого перенесли в карету швидкої допомоги, вона відповідно надала йому першу допомогу згідно протоколу, та доставили до приймального відділення. Пам`ятає, що зі слів ОСОБА_20 їй стало відомо, що на голову потерпілого впало дерево, внаслідок чого він зазнав відповідних травм.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надав показання щодо руху автомобіля ЗІЛ-157КВ, які є аналогічними до показів ОСОБА_3 , та пояснив, що 05 грудня 2022 на замовлення свого односельця виїхали в ліс, щоб організувати заготівлю та доставку дров. Він поїхав на УАЗ разом із ОСОБА_12 . Його брат ОСОБА_3 разом з ОСОБА_9 рухалися на транспортному засобі ЗІЛ, який знаходиться у володінні свідка. Вони мали зустрітися у визначеному місці, але брат затримувався в дорозі. Він вийшов йому на зустріч та побачив ОСОБА_14 який йшов попереду авто під керуванням брата. Свідок ОСОБА_16 запропонував проїхати не дорогою, а через галявину, так як попереду була велика калюжа, що могло становити перешкоду для руху транспортного засобу. Разом з ним ішов ОСОБА_23 , а ОСОБА_21 їхав позаду за 10-15 метрів. Обернувшись, він побачив, що автомобіль вперся крилом в кущ, який був розташований за 1-1,5 м., від першого поваленого дерева (згідно схеми) до коліс авто, після чого ОСОБА_21 здав назад, щоб уникнути перешкоди в русі. Зазначив, що відстань від куща до лежачого дерева працівниками поліції не замірялася. В той же час, він швидше пішов вперед, відійшов трохи далі від ОСОБА_14 , щоб подивитися куди краще проїхати авто, а коли повернувся, то побачив, що останній лежав на землі, зігнувши коліна і руки, шапка лежала поруч, а на голові була кров. Також кров була на гілці, яка знаходилась поряд з тілом ОСОБА_14 , на дереві під номером 2, згідно схеми, слідів крові не було. В цей час автоматично взяв телефон, щоб зафіксувати подію. Зрозумівши, що ОСОБА_23 у тяжкому стані прийняли рішення відвезти його в лікарню, так як швидка допомога в ліс не доїде. ОСОБА_24 сів на заднє сидіння і притримував ОСОБА_13 . Свідок зателефонував в швидку, повідомив про подію і попросив, щоб карета швидкої допомоги виїхали на зустріч. По дорозі, перезавантажили потерпілого ОСОБА_14 до авто швидкої допомоги. На наступний день приїхали в лікарню, їм ніхто нічого не повідомив, а на наступний день дізналися про смерть потерпілого ОСОБА_13 .

По даному факту в поліцію звернулися в той же день приблизно о 18:00 год., де його та ОСОБА_3 допитали уповноважені особи, після чого він поїхав разом працівниками поліції на місце огляду події. Додатково пояснив, що в пам`ять про покійного ОСОБА_14 , з яким у нього були гарні стосунки, він певний час допомагав його дружині ОСОБА_25 , але остання почала зловживати його ставленням, після чого стосунки між ними погіршилися.

За переконанням сторони обвинувачення та згідно з наданими прокурором доказами вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, доводиться дослідженими судом такими доказами:

Рапортом про реєстрацію інформації в ЄО за №2866 від 05.12.2022 (а.с.107) зафіксовано, що зміст звернення ОСОБА_11 був наступним: 05.12.2022 року близько 14 години в АДРЕСА_2 на товариша заявника ОСОБА_26 впало дерево сухостой в результаті перетрухання основи дерева, чим заподіяло останньому тілесні ушкодження.

Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується, від 05.12.2022 року зафіксовано, що 05.12.2022 року близько 14 год. 00 хв. в 8 кварталі Тимошівського лісу в наслідок падіння сухого стовбура деревини ОСОБА_26 отримав тілесні ушкодження (а.с.123).

З протоколу огляду місця події з фото-таблицями до нього від 05.12.2022 року (а.с.108-118) вбачається, що на місці події на 8 кварталі Тимошівського лісництва були наявні два повалених дерева породи липа, під одним з них лежить палиця з плямами бурого кольору.

Протоколом огляду місця події від 07.12.2022 року, фототаблицею до протоколу огляду місця події від 07.12.2022 року зафіксовано наявність у приміщенні моргу, що розташований на території КНП «Кам`янська багатопрофільна лікарня» за адресою м. Кам`янка, вул. Покровська, 90, Черкаський р-н, Черкаська обл., трупа чоловіка, в якого в області вух та у нижній частині голови на волосяному покриві виявлено засохлу рідину червоного кольору, ззовні схожу на кров. Труп направлений до експертів Смілянського міськрайонного відділення ЧОБ СМЕ для проведення судово-медичної експертизи(а.с.119-122).

Лікарським свідоцтвом №346, виданим 08.12.2022 року, зафіксовано факт смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме, що останній помер 06.12.2022 року, причина смерті, згідно з довідкою про причину смерті, - забиття головного мозку, відкрита черепно-мозкова травма, внаслідок удару падаючим предметом (а.с.126).

Відповідно до висновку експерта № 05-6-02/346 від 13.02.2023 року смерть ОСОБА_8 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалася переломом кісток основи і склепіння черепа із забиттям речовини головного мозку, під оболонковою і внутрішньо мозковою кровотечею та отяготилася набряком із набубнявінням речовини головного мозку і недокрів`ям внутрішніх органів. При судово-медичній експертизі трупа виявлені: відкрита черепно-мозкова травма, що виникла від дії твердого тупого предмета, містить ознаку тяжкого тілесного ушкодження, перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_8 ; переломи ребер, що виникли від дії твердого тупого предмета, містять ознаку середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження; рани на передній поверхні правого і лівого ліктьових суглобів, які є наслідком надання медичної допомоги. Спирти в крові трупа не виявлені (а.с.127-129).

Зі Скріншотів переписок між потерпілою ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_11 в месенджері «Viber» вбачається, що ОСОБА_11 допомагав ОСОБА_5 по господарству після смерті її чоловіка, але з часом їхні стосунки погіршилися (а.с.132-144).

Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 05.04.2023 року, фототаблиці до протоколу огляду транспортного засобу від 05.04.2023 року, було оглянуто автомобіль марки «ЗІЛ-157КВ», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1973 року випуску, номер рами/кузова НОМЕР_2 (а.с.154-158);

Із відеозапису, знятого на мобільний телефон та наданого ОСОБА_11 , що міститься на CD-R диску, вбачаються обставини події що мала місце в 8 кварталі виділу 11 Тимошівського лісового господарства 05.12.2022 року. На даному відеозаписі видно тіло чоловіка, який лежить на правому боці, на лівій скронево-лобовій частині голови наявна масивна пляма бурого кольору. При цьому автор відео коментує події і вказує, що дерево впало саме (а.с.162-166).

З протоколу та відеозапису проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 23.06.2023 року вбачається, що 05.12.2022 року ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_27 поїхали в ліс двома автомобілями УАЗ та ЗІЛ-157. До лісу під`їхали з різних сторін, і ОСОБА_11 , який їхав автомобілем УАЗ, вийшов з нього та пішов в напрямку звідки мав їхати ОСОБА_3 .. При цьому ОСОБА_27 залишився в автомобілі УАЗ. Почувши звук двигуна ОСОБА_11 пішов в напрямку автомобіля ЗІЛ-157, де зустрівся з ОСОБА_8 , який йшов на 10 метрів попереду вищезгаданого автомобіля. Рух лісовою дорогою вони продовжили разом, йдучи приблизно на 10 метрів попереду автомобіля ЗІЛ-157 та розмовляючи між собою. ОСОБА_8 розповів, що дорогою їх автомобіль застряг і їм довелося виїжджати за допомогою лебідки. Тоді ОСОБА_11 вирішив, шукати місце де можна об`їхати калюжі на дорозі, які він бачив, йдучи назустріч автомобілю ЗІЛ-157. Знайшовши місце, де можна проїхати, ОСОБА_11 вказав на те місце ОСОБА_3 . Зійшовши з дороги вони продовжили рух, допоки автомобіль не зупинився, оскільки кущ впирався у праве крило автомобіля. ОСОБА_11 не може визначити подальші маневри автомобіля ЗІЛ-157, оскільки розвернувся і відійшов на кілька метрів. Повернувшись назад, ОСОБА_11 побачив, що ОСОБА_8 лежить на землі, автомобіль ЗІЛ-157 залишився на тому ж місці. Наближаючись до ОСОБА_8 , ОСОБА_11 побачив у нього на голові кров і, зрозумівши ситуацію, вирішив зафіксувати все на телефон. Відеозапис є в матеріалах справи (а.с.162-166). Свідок припускає, що автомобіль наїхав на лежаче дерево, та наголошує, що не бачив моменту наїзду і не може стверджувати про наявність такого факту. Далі ОСОБА_11 гукнув ОСОБА_27 , який був в автомобілі УАЗ, а сам під`їхав вказаним автомобілем до місця події. Потім вони завантажили ОСОБА_8 на заднє сидіння автомобіля та поїхали в бік м. Кам`янка. Дорогою ОСОБА_11 почав викликати ШМД, оскільки на місці події мобільний зв`язок був відсутній. На автодорозі між с. Тимошівка та м. Кам`янка ОСОБА_8 завантажили в автомобіль ШМД. Дорогою ОСОБА_8 кілька разів приходив до тями, але відразу ж втрачав свідомість (а.с.169-175).

Висновком експерта № 05-6-01/213 від 11.07.2023 року зафіксовано, що тілесні ушкодження, які мали місце у трупа ОСОБА_8 , могли виникнути за механізмом падіння дерева, стовбур якого перебував у вертикальному або близькому до цього положенні, на тіло потерпілого. Тілесні ушкодження, які мали місце у трупа ОСОБА_8 , не могли виникнути за механізмом надання останньому медичної допомоги. Тілесні ушкодження, які мали місце у трупа ОСОБА_8 , не містять в собі специфічних чи характерних морфологічних ознак, які можуть давати підстави вважати, що вони виникли за механізмом травми від зіткнення автомобіля, що рухався, із людиною чи за механізмом травми від переїзду колесом (колесами) автомобіля (а.с.178-179).

Суд, заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілої, свідків та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про не доведення наявності в діях обвинуваченого ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, виходячи з наступних мотивів.

В ст. 2 КК України закріплено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Згідно ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.

Таким чином, правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого, воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.

В рішенні ЄСПЛ у справі «Коробов проти України» (п.65) зазначено, що при оцінці доказів суд застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частиною першою статті 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Із змісту обвинувального акту, в якому вказано, що « ОСОБА_3 , проявив необережність у формі злочинної недбалості, і не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у виді смерті, хоча повинен і міг передбачити…» випливає, що обвинувачений обвинувачується у скоєнні злочину з необережності у виді злочинної недбалості.

Для доведення обвинувачення за ч.1 ст.119 КК України, має бути доведена об`єктивна сторона кримінального правопорушення, що складається з діяння, наслідку та причинного зв`язку між ними, та суб`єктивна сторона у формі злочинної недбалості. Вольовий момент злочинної недбалості вказує на реальну можливість винного передбачити суспільно-небезпечні наслідки своєї поведінки, але незважаючи на це, він не активізує свої психічні сили і здібності для вчинення вольових дій, необхідних для запобігання таким наслідкам.

Суд вважає, що в судовому засіданні доведено факт спричинення 05.12.2022 р. потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, які значаться в обвинувальному акті. Вказані тілесні ушкодження були завдані внаслідок відкритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалася переломом кісток основи і склепіння черепа із забиттям речовини головного мозку, під оболонковою і внутрішньо мозковою кровотечею та отяготилася набряком із набубнявінням речовини головного мозку і недокрів`ям внутрішніх органів. Відкрита черепно-мозкова травма, що виникла від дії твердого тупого предмета, містить ознаку тяжкого тілесного ушкодження, перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_8 ; переломи ребер, що виникли від дії твердого тупого предмета, містять ознаку середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження, що встановлено висновком експерта № 05-6-02/346 від 13.02.2023 року.

При доведенні об`єктивної сторони злочину, в даному випадку необхідно визначити наявність діяння наїзд ОСОБА_3 на повалене дерево, наслідку смерті останнього, та причинного зв`язку, тобто те, що незважаючи на наявність попереду вантажівки по напрямку руху поваленого дерева, ОСОБА_3 здійснив наїзд на нього передніми колесами автомобіля марки «ЗІЛ».

Щодо суб`єктивної сторони злочину, то у випадку злочинної недбалості, законом визначено, що особа «повинна була» і «могла передбачити» наслідки своїх дій, що відповідає об`єктивному і суб`єктивному критеріям визначення у діях особи недбалості. Об`єктивний критерій є обов`язком особи передбачити можливість настання суспільно небезпечних наслідків. Суб`єктивний критерій це реальна можливість передбачити такі наслідки. У разі відсутності хоча б одного критерію свідчить про відсутність суб`єктивної сторони кримінального правопорушення.

Протоколом огляду місця події, схеми та фото таблиці до нього від 05.12.2022 зафіксовано лише, два лежачих дерева породи липа та палицю з плямою бурого кольору на ній. Слідів від коліс автомобіля зафіксовано не було, натомість вказано, що на місці події наявні сліди у вигляді прим`ятого листя, однак з показань дізнавача ОСОБА_19 , що була присутня на місці події вбачається, що перед лежачим деревом було багато слідів від коліс автомобіля, однак сліди переїзду деревини були одні. Це узгоджується із показами обвинуваченого, що він дійсно переїхав лежаче дерево уже після того як ОСОБА_8 повезли до лікарні.

При цьому, з дослідженого відеозапису проведення слідчого експерименту від 23.06.2023 р. вбачається, що під час вимірювання відстані від куща, в який вперся автомобіль, до розташування в той момент ОСОБА_11 , слідчий переступає лежаче дерево, яке знаходиться приблизно на 1-1,5 м. далі за кущ в напрямку руху автомобіля, та на яке, згідно з обвинувальним актом, наїхав ОСОБА_3 . Таким чином, суд знаходить логічними зауваження сторони захисту про те, що в момент падіння дерева на голову ОСОБА_8 автомобіль не здійснив наїзд на повалене дерево.

В протоколі проведення слідчого експерименту від 23.06.2023 р., (а.с. 169-175) який складено більше ніж через 6 місяці після події, не зафіксовано слідчих дій з метою встановлення механізму, який спричинив смерть потерпілого, внаслідок недотримання обвинуваченим будь-яких правил, наказів, закону, на досудовому слідстві не проведено.

З результатів проведеного слідчого експерименту вбачається, що падіння сухого дерева, внаслідок наїзду ОСОБА_3 на лежаче дерево, яке виконало роль важеля, є лише припущенням свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що таке припущення було нав`язане працівниками правоохоронних органів.

Так із відеозапису, знятого ОСОБА_11 відразу після події, останній наголошував, що дерево впало саме.

Очевидцями описаних в обвинуваченні подій, згідно матеріалів кримінального провадження, являються обвинувачений ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_11 , які в судовому засіданні дали узгоджені показання з приводу подій, які відбулися в день події та призвели до смерті потерпілого, а саме внаслідок нещасного випадку.

Щодо критичного ставлення до показань свідка ОСОБА_11 , який є братом обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне зазначити, що стороною обвинувачення надані докази, які зібрані або самим свідком ОСОБА_11 , або за його участі, і в своїй сукупності вони узгоджуються з матеріалами кримінального провадження. Крім того, свідок не давав суду суперечливих показань, які б зокрема могли бути підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за дачу завідомо неправдивих показань, а зазначені під час слідчого експерименту припущення свідка ОСОБА_11 не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

В той же час показання потерпілої ОСОБА_5 , в яких вона повідомила суд, ОСОБА_11 пояснив їй, що саме ОСОБА_3 зачепив дерево, яке стало причиною смерті її чоловіка, суд не бере до уваги, оскільки потерпіла не була безпосереднім учасником подій, і про обставини повідомлені суду їй стало відомо від іншої особи, яка допитувалася в ході слухання справи під присягою.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні також підтвердила, що під час огляду місця події лише допустила припущення про те що автомобіль під керуванням ОСОБА_3 міг здійснити наїзд на дерево, внаслідок чого повалене дерево спрацювало як важіль щодо іншого трухлявого дерева. З протоколу огляду місця події від 05.12.2022 вбачається, що дізнавачем не зафіксовано жодних слідів автомобіля та того, що на лежачому дереві були виявлені сліди від коліс, залишені транспортним засобом внаслідок його наїзду, і остання в судовому засіданні не підтвердила зворотнього.

Сторона обвинувачення під час судового слухання та під час судових дебатів наполягала на тому, що відбувся саме наїзд на повалене дерево. В той же час, з доказів досліджених судом безпосередньо в ході судового слухання, не встановлено даного факту, отже достовірно не встановлено об`єктивної сторони злочину.

Варто зазначити, що факторів падіння трухлявого дерева в лісі може бути безліч, і враховуючи обставини кримінального правопорушення, досліджені докази, в тому числі це могла бути вібрація від руху габаритного транспортного засобу, що могло бути суттєвішим для падіння дерева ніж сила тяжіння, вітер, чи розмерзання трухлявої деревини, про що йшлося в ході слухання справи. Та ж сама по собі вібрація від руху транспортного засобу під керуванням обвинуваченого не може свідчити про наявність складу злочину передбаченого ч.1 ст. 119 КК України.

Сторона захисту посилається на те, що з протоколу огляду місця події від 05.12.2024, фото таблиці до огляду місця події та відеозапису з мобільного телефону ОСОБА_11 , вбачається що біля голови ОСОБА_8 лежить інша палиця зі слідами бурого кольору (згідно протоколу огляду 1,36 м довжиною та шириною 5 см), яка очевидно контактувала з потерпілим, і не була взята стороною обвинувачення до уваги під час проведення слідчого експерименту та експертизи, що спростовує висунуте обвинувачення в частині механізму отримання ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Суд вважає, що наявність даної палиці дійсно не зафіксовано стороною обвинувачення належним чином, і може свідчити про неповне досудове слідство, в той же час не може свідчити про спростування механізму отримання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень як таких, за обставин встановлених в ході слухання справи.

Стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_3 міг виявити присипане листям повалене дерево; передбачити, що вказане дерево контактує і може виконати роль важеля для стоячого дерева, яке в свою чергу є сухим і може впасти; передбачити, що внаслідок дії важеля, стояче дерево впаде саме в те місце, куди рухався ОСОБА_8 відтак із досліджених в судовому засіданні доказів не встановлено суб`єктивної сторони злочину.

Оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення суд дійшов висновку, що в судовому засіданні прокурором не доведено наявність обов`язкового елементу суб`єктивної сторони злочину, винуватість ОСОБА_3 у вбивстві, вчиненому з необережності. Оскільки суду не представлено доказів, які би давали підстави вважати, що обвинувачений повинен був і міг передбачити можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій пов`язаних з керуванням транспортного засобу, що призвело до смерті потерпілого. Крім того, в обвинуваченні не значиться, які саме правила порушив ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Із змісту п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України випливає, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в діях обвинуваченого ОСОБА_3 наявний склад кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в межах судового розгляду не доведено що діях обвинуваченого ОСОБА_3 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України.

Відповідно до вимог ст.129 КПК України передбачає, цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 слід залишити без розгляду.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 17, 91, 92, 129, 369, 370, 373, 374 КПК України, ст. ст. 2, 25, 119 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України визнати невинуватим та виправдати.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Речові докази:

- автомобіль марки ЗІЛ-157КВ із державними реєстраційними знаками, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 залишити у володінні ОСОБА_11 , звільнивши його від обов`язку зберігати речовий доказ;

- CD-R диск, на якому знаходиться відеозапис, яким зафіксовано обставини відразу після падіння дерева, що знаходиться при матеріалах кримінального провадження № 0000776 від 06.12.2022 залишити при матеріалах вказаного кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кам`янський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1