Справа № 588/511/24
Провадження № 1-кс/588/191/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2024 року м. Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 21.03.2024, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лебедин Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

17.02.2023 Лебединським районним судом Сумської області за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69, 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць;

10.04.2023 Лебединським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджене із прокурором Тростянецького відділу Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 21.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 1, 4 ст. 186 КК України, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності за таких обставин.

Так, 20.03.2024, у вечірній час, ОСОБА_4 їхав, як пасажир, автомобілем ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ВАЗ НОМЕР_1 номерний знак НОМЕР_2 та під керуванням останнього автодорогою «Т19-13» в напрямі з м. Тростянець до м. Лебедин Сумської області. Коли проїхали с. Станова, то ОСОБА_4 з дозволу ОСОБА_8 пересів за кермо вказаного автомобіля.

На ділянці автодороги на відстані близько 2,2 км. від с. Станова ОСОБА_4 помітив попереду групу з п`яти неповнолітніх хлопців, які йшли у зустрічному напрямі, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 . ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник умисел відкрито заволодіти мобільними телефонами та іншим невизначеним майном вказаних осіб.

Реалізуючи свій прямий корисливий умисел на відкрите викрадення майна, в умовах воєнного стану, запровадженого на території України, згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, 21.03.2024, близько 21 години, ОСОБА_4 зупинив автомобіль перед вказаними особами, першим вийшов з автомобіля та під приводом раптово виниклої сварки застосував відносно неповнолітніх хлопців фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, а саме, завдавав чисельних ударів руками та ногами в різні ділянки тіла вищевказаних неповнолітніх осіб. Здійснивши насильницький вплив та подолавши таким чином можливий опір зі сторони потерпілих, ОСОБА_4 відкрито заволодів належним ОСОБА_12 мобільним телефоном «Redmi 12 4 GB RAM 128 GB ROM» (ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 ) заявленою вартістю 6600 гривень, витягнувши його з нагрудної кишені куртки останнього, а також мобільним телефоном ОСОБА_11 «Redmi 9С 2 GB RAM 128 GB ROM» (ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 ) заявленою вартістю 4000 гривень, витягнувши його з бокової внутрішньої кишені куртки, чим завдав потерпілим майнової шкоди на вказані заявлені суми.

21.03.2024 затримано ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України.

21.03.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

23.03.2024 ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області до ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.05.2024 включно.

Підозра ОСОБА_14 обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 20.03.2024, в ході якого оглянуто місце пригоди ділянка місцевості на автодорозі Т-19-13 на відстані близько 2,2 км. від кінця с. Станова в напрямку м. Лебедин, та вилучено сліди, які містять відомості щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 та протоколом слідчого експерименту з ОСОБА_8 ; протоколами допитів потерпілих ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , протоколами впізнання осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення за фотознімками із потерпілими; висновками судово-медичного експерта, в яких встановлено ступінь тяжкості тілесних ушкоджень потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , висновком судової товарознавчої експертизи щодо визначення вартості викрадених телефонів потерпілих.

Постановою керівника Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_16 від 14.05.2024 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 21.06.2024.

Строк запобіжного заходу підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000080 спливає 21 травня 2024 року, проте досудове розслідування неможливо закінчити у зазначений строк, у зв`язку зі складністю провадження, великим обсягом необхідних слідчих дій, а також тим, що не завершено проведення ряду судових експертиз, висновки яких необхідні для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні і завершення чого потребує додаткового часу.

Зокрема слідчий вказав, що на даний час не встановлено всіх осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення та не допитано їх у відповідному процесуальному статусі, що може вплинути на кінцеву правову кваліфікацію дій особи, якій вже повідомлено про підозру; не проведено слідчий експеримент із свідком ОСОБА_17 ; не встановлено особу на ім`я ОСОБА_18 , який здійснював сторонній вплив на неповнолітніх потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_15 з метою ненадання свідчень останніми проти учасників події; не допитано бригаду швидкої медичної допомоги, яка надавала медичну допомогу потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_12 ; не отримано у передбаченому законом порядку медичну документацію, у якій зафіксовано тілесні ушкодження кожного неповнолітнього потерпілого, яка необхідна для вирішення питання про призначення повторної судово-медичної експертизи з метою встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_15 та ОСОБА_12 .

Необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 слідчий мотивує також тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Також слідчий зазначила, що підозрюваний є молодим чоловіком віком 18 років, має задовільний стан здоров`я, не одружений, дітей не має, офіційного місця заробітку не має, що свідчить про відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків. Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Будучи раніше судимим за вчинення тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 належних висновків не зробив та повторно вчинив корисливе кримінальне правопорушення одразу після відбування покарання, що вказує на ризик вчинення іншого кримінального правопорушення та продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується.

Крім того, слідчий вказала, що на даній стадії досудового розслідування не зменшились зазначені у ст. 177 КПК України ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, незаконно впливати на свідків, з якими він знайомий, а також на неповнолітніх потерпілих; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ураховуючи викладене, на думку слідчого на даній стадії досудового розслідування більш м`який запобіжний захід, з урахуванням відомостей про особу ОСОБА_4 не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та не буде запобігати ризикам, визначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор, що здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити. Також прокурор зазначив, що у кримінальному провадженні є інші фігуранти, які проживають у м. Лебедин та з якими ОСОБА_14 може спілкуватися.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти клопотання прокурора та зазначив, що він проживає з дідусем та бабусею, не має наміру переховуватися від слідства. Телефони потерпілих він не брав. Потерпілим телефони повернули, коли він був затриманий.

Захисник ОСОБА_6 також заперечила проти клопотання посилаючись на недостатність доказів вини її підзахисного, зокрема звернула увагу на те, що жоден з потерпілих не вказав, що саме ОСОБА_14 забрав телефон. Вважає достатнім запобіжним заходом для ОСОБА_14 буде цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши доводи прокурора на підтримку клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів.

Положеннями статті 29 Конституції України гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Частинами першою та третьої статті 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченим цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцять місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких кримінальних правопорушень.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення під час провадження. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Із матеріалів, доданих до клопотання слідчого, установлено, що Відділенням поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000080, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудове розслідування було розпочато за повідомленням, яке надійшло від ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , про те, що невідомі чоловіки побили його неповнолітнього сина та його товаришів, після чого забрали у них два мобільні телефони та на автомобілі ВАЗ НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_5 …, поїхали в напрямі м. Лебедин. Вжитими заходами встановлено, що 20.03.2024, близько 21 години, на ділянці автодороги Т 19-13, на відстані близько 2,2 км. від с. Станова Охтирського району в напрямі м. Лебедин, біля групи неповнолітніх мешканців с. Станова, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 . ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зупинився автомобіль ВАЗ 21099 номерний знак НОМЕР_6 , який рухався в напрямі м. Лебедин. Із вказаного автомобіля вийшло декілька чоловіків, які із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, а саме, завдаючи ударів руками та ногами в різні ділянки тіла вищевказаних неповнолітніх осіб, в умовах воєнного стану відкрито заволоділи належним ОСОБА_12 мобільним телефоном «Redmi 12 4 GB RAM 128 GB ROM) заявленою вартістю 6600 гривень та мобільним телефоном ОСОБА_15 «Redmi 9С 2 GB RAM 128 GB ROM», заявленою вартістю 4000 гривень (а.с. 3).

21.03.2024 в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України (а.с. 31-32).

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.03.2024 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.05.2024 включно (а.с. 35-36).

Постановою керівника Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_16 від 14.05.2024 у даному кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 21.06.2024 (а.с.37-40).

Оцінюючи обґрунтованість доводів прокурора про те, що установлені раніше ризики, які існували на час застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились, слідчий суддя враховує обставини, передбачені статтею 178 КПК України, зокрема, те, що підозрюваний є особою віком 18 років, має задовільний стан здоров`я, не одружений, дітей не має, офіційного місця роботи не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання підозрюваний характеризується посередньо, раніше судимий за вчинення тяжких злочинів та підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненому через три місяці після звільнення з місць позбавлення волі.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Разом з тим, небезпека того, що підозрюваний буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Враховуючи викладене, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, що обставини, які характеризують підозрюваного та його репутацію у сукупністю із суворістю покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі його засудження, свідчать про наявність ризиків переховування підозрюваним від органів досудового розслідування та/або суду, а також ризик вчинення нового кримінального правопорушення.

Крім того, оскільки підозрюваний проживає в одному населеному пункті зі свідками, з якими він знайомий та йому відоме їх місце проживання, та останні були очевидцями скоєння кримінального правопорушення, вважаю, що зберігається ризик впливу підозрюваного на указаних осіб та на потерпілих, а також ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо заперечень захисника вважаю необхідним зазначити, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання винуватості підозрюваного у вчиненні дій, що йому ставляться у вину у повідомленні про підозру.

Визначення правової кваліфікації кримінального правопорушення не є компетенцією слідчого судді під час розгляду слідчим суддею питання про запобіжний захід відповідно до вимог статей 176- 201 КПК України.

Лише після передачі обвинувального акту до суду в результаті судового розгляду суд, ухвалюючи вирок на підставі оцінки всіх доказів та доводів сторін відповідно до статті 376 КПК України має право прийняти рішення про зміну обвинувачення, визнання частини обвинувачення необґрунтованим, зміну правової кваліфікації або виправдання обвинуваченого.

З огляду на викладене та те, що досудове розслідування триває і його завданням є повне всебічне розслідування та перевірка всіх обставин та версій події, слідчий суддя не бере до уваги доводи сторони захисту про недостатність доказів винуватості підозрюваного у пред`явленому обвинуваченні, яке після завершення досудового розслідування і проведення всіх необхідних слідчих і процесуальних дій може бути змінене.

Посилання підозрюваного на відсутність намірів переховуватись від слідства чи суду, слідчий суддя не бере до уваги через те, що такий ризик був нівельований затриманням ОСОБА_4 одразу після виявлення подій, які стали підставою для початку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Отже, застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів, у тому числі домашнього арешту про який просить сторона захисту не зможе запобігти установленим ризикам, які продовжують існувати та не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Так як ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, а досудове розслідування не завершене до спливу обраного строку тримання під вартою, тому з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, є підстави продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк у межах строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, яке має бути завершене до 21 червня 2024 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України та те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави.

Керуючись статями 177, 183, 199, 206, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» на строк до 21 червня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про продовження строку запобіжного заходу негайно вручити підозрюваному та захиснику після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється із моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1