У Х В А Л А

Іменем України

11 червня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , від 20.05.2024 року, про відмову у визнанні потерпілим, в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000585 від 10.05.2024 року,

У С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , від 20.05.2024 року, про відмову у визнанні потерпілим, в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000585 від 10.05.2024 року.

Скарга мотивована тим, що СУ ГУ НП у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000585 від 10.05.2024 року, в рамках якого ОСОБА_4 звернувся із заявою про визнання його потерпілим. Далі, як зазначає скаржник, постановою слідчого від 20 травня 2024 року ОСОБА_4 було відмовлено у визнанні його потерпілим в межах кримінального провадження № 0000585 від 10.05.2024 року, при цьому вказану постанову скаржник вважає незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим просить скаргу задовольнити, скасувати постанову слідчого та зобов`язати слідчого визнати ОСОБА_4 потерпілим.

Скаржник, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився.

Кримінальним процесуальним кодексом регламентовано порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування із врахуванням правил судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України (ч. 1 ст. 306 цього Кодексу), для об`єктивного та повного, неупередженого вирішення заявлених вимог, що і є метою судового розгляду. Важливою умовою під час розгляду є участь особи, за скаргою якої здійснюється судове провадження, оскільки законодавець передбачив обов`язковість її участі у судовому засіданні, на що прямо вказано у ч. 3 ст. 306 КПК України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Поважними причинами неприбуття особи на виклик (ст. 138 КПК України) є обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик, що підлягає з`ясуванню у судовому засіданні. Неврахування таких обставин призводить до передчасності прийнятого рішення та можливого порушення законних прав та інтересів учасників розгляду.

Разом з тим, особа, за скаргою якої здійснюється судове провадження, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки. Відтак, будучи належним чином повідомленим про розгляд поданою ним скаргою, адвокат ОСОБА_3 не з`явився у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, клопотання або заяви не надходили.

Враховуючи викладене слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги без участі скаржника.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Проаналізувавши доводи скарги, вивчивши її матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, СУ ГУ НП у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000585 від 10.05.2024 року, в рамках якого ОСОБА_6 звернувся із заявою про визнання його потерпілим.

20 травня 2024 року слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_7 в рамках згаданого кримінального провадження, при цьому слідчий послався на те, що в матеріалах досудового розслідування не має доказів, які б вказували на порушення водієм автомобіля «Buick Envision» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 Правил дорожнього руху України, які б знаходились у причинному зв?язку з настанням ДТП, тобто не має доказів які б вказували на скоєння кримінального правопорушення відносно ОСОБА_7 .

Також слідчий у своїй постанові зазначає, що: «Аналізуючи відеозапис моменту ДТП, який наявний в матеріалах кримінального провадження слід зазначити, що в діях мотоцикла «Aprilia RSV4» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 в даній дорожній ситуації є невідповідності Правилам дорожнього руху України.».

Отже слідчим наведені належні мотиви прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідно до положень ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:

місце і час прийняття постанови;

прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;

мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст прийнятого процесуального рішення;

місце та час (строки) його виконання;

особу, якій належить виконати постанову;

можливість та порядок оскарження постанови.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, слідчим належним чином дотримано вимог ст. 110 КПК України в частині відповідного обґрунтування та зазначення мотивів винесення постанови із посиланням на норми КПК України.

При цьому, враховуючи встановлені на даний час обставини кримінального правопорушення, описані в постанові слідчого, на даній стадії досудового розслідування, не дають жодних законних підстав для визнання ОСОБА_4 потерпілим в межах кримінального провадження № 0000585 від 10.05.2024 року.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 22, 26, 91, 92, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , від 20.05.2024 року, про відмову у визнанні потерпілим, в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000585 від 10.05.2024 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1