Справа № 275/326/24
В И Р О К

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року смт. Брусилів

Брусилiвський районний суд Житомирської областi в складі:

головуючого суддi ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Брусилів матеріали кримінального провадження № 0000081 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого охоронцем ТОВ «Агрофірма Брусилів», маючого на утриманні п`ять неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

13 лютого 2024 року о 21 годині 50 хвилини ОСОБА_4 рухався по вулиці Шевченка в смт. Брусилів Житомирського району Житомирської області на транспортному засобі марки Ford Transit білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 .

В цей час за вказаних обставин біля будинку № 26 по вул. Шевченка в смт. Брусилів Житомирського району Житомирської області вказаний автомобіль марки Ford Transit білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію України» був зупинений за порушення п.п. 2.9 в, 2.1 а, 2.1 б ПДР України нарядом СРПП СПД № 1 відділу поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, який відповідно до розстановки сил та засобів 13.02.2024 з 08 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. 14.02.2024 на службовому автомобілі марки Renault Duster, н.з НОМЕР_2 , здійснював патрулювання та забезпечення громадського порядку на території Брусилівської селищної територіальної громади.

Після цього працівники СРПП СПД № 1 відділу поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи у однострої (форменому одязі) працівника поліції з наявними нагрудними жетонами та нагрудними відео-реєстраторами, з метою особистої безпеки та уникнення створення аварійної ситуації на проїжджій частині підійшли до зупиненого ними за порушення Правил дорожнього руху транспортного засобу марки Ford Transit білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , та запросили водія ОСОБА_4 до службового автомобіля для складання адміністративних матеріалів.

Після чого поліцейська СРПП СПД № 1 відділу поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 на ОСОБА_4 почала складати адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Під час складання зазначених адміністративних матеріалів у вказаний час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на надання працівнику поліції неправомірної вигоди у розмірі 2 000 гривень з метою уникнення адміністративної відповідальності та повернення йому автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 вийшов із службового автомобіля марки Renault Duster, н.з НОМЕР_2 , пішов до свого автомобіля під приводом принести працівникам поліції документи на вантаж та взяв гроші в сумі 2 000 гривень.

13.02.2024 року о 22 год 00 хв., повернувшись до службового автомобіля марки Renault Duster, н.з НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , будучи попередженим ОСОБА_7 відповідно до ст. 369 КК України про кримінальну відповідальність за пропозицію чи обіцянку службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, перебуваючи на передньому пасажирському сидінні, поклав дві купюри номіналом 1 000 гривень в службовий автомобіль, а саме біля ричага коробки передач з правої

сторони від водія, за непритягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 36 КУпАП, та повернення його автомобіля.

В подальшому ОСОБА_7 повідомив про вказаний факт чергового спецлінії «102».

Тобто ОСОБА_4 надав службовій особі ОСОБА_7 неправомірну вигоду у виді грошових коштів 2 000 гривень за непритягнення службовою особою його до адміністративної відповідальності та повернення йому автомобіля.

Таким чином, в результаті своїх протиправних дій, які виразились у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, тобто його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.

27 лютого 2024 року між прокурором Попільнянського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена у даному кримінальному провадженні угода про визнання винуватості, згідно якої прокурор Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинувачений ОСОБА_4 з іншої сторони, в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 369 КК України, - сторони прийшли до згоди, що ОСОБА_4 потрібно призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень.

Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 369 КК України, каявся, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.

Прокурор та захисник також не заперечували проти затвердження вказаної угоди судом.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Так, згідно вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода при визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

При цьому кримінальне правопорушення, у вчиненні якоговизнав себе винним, згідно з вимогами ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Крім того, ОСОБА_4 має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює, має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Узгоджена угодою міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 встановлена в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують його покарання.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її невиконання.

Оскільки вказані умови угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутня неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, а також не встановлено відсутності фактичних підстав для визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання, тобто у вигляді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень.

При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_4 , буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того суд на підставі ст.ст. 90-1, 90-2 КК України вважає за необхідне речові докази, а саме: 2 купюри номіналом 1 000 гривень із номерами АС 3679995, АИ 6630781, зберігаються у СПД № 1 ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, вилучити у власність держави; на підставі ст. 100 КПК Україниавтомобіль марки Ford Transit білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , з вантажем у вигляді близько 1,5 тони насіння соняшника, що переданий на зберігання під розписку ОСОБА_4 , - залишити йому же.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 100, 124, 373, 374, 468, 469, 474 ч. 7, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 лютого 2024 року, укладену між прокурором Попільнянського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000081.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази - 2 купюри номіналом 1 000 гривень з номерами АС 3679995, АИ 6630781, що зберігаються у СПД № 1 ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, - вилучити у власність держави; автомобіль марки Ford Transit білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , з вантажем у вигляді близько 1,5 тони насіння соняшника, переданий на зберігання під розписку ОСОБА_4 , - залишити йому же.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1