Справа № 192/877/24
Провадження № 1-кп/192/112/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000251, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 квітня 2024 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Єлізарове Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштований, який має середню спеціальну освіту, військовозобов`язаний, одружений, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 достовірно знаючи що відповідно до Указу Президента України № 64/22 від 24 лютого 2022 року на території України впроваджено воєнний стан, який діяв станом на 10 квітня 2024 року.

ОСОБА_3 10 квітня 2024 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, прибувши за адресою: АДРЕСА_2 та за допомогою заздалегідь підготовленої болгарки розпиляв навісний замок на вхідних дверях вищевказаного будинку та проник до житла. Після чого, знаючи, що в приміщенні кухонної кімнати знаходиться металобрухт вагою 280 кг у вигляді металевого твердопаливного котла, який належить потерпілій ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану, поєднаний з проникненням у житло, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, завантажив в коляску мотоциклу «МТ», номерний знак НОМЕР_1 вагою 280 кг у вигляді металевого твердопаливного котлу. Далі разом з викраденим майном покинув місце вчиненого кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій майнову шкоду в розмірі 1 304 гривні 80 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини вчиненого ним злочину.

У судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що навесні 2024 року приблизно в обід він прибув за адресою: АДРЕСА_3 де колись мешкав з родиною та знав, що в хаті знаходиться котел, де за допомогою болгарки розпиляв навісний замок на вхідних дверях. Після чого проник до житла та завантажив в коляску мотоциклу металобрухт у вигляді металевого твердопаливного котла і покинув місце скоєння злочину. У скоєному розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження суд постановив проводити судовий розгляд без участі потерпілої.

Враховуючи те, що прокурор та обвинувачений не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, постановив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Суд, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет кримінального правопорушення і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття. Вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті в якості обставин, які пом`якшують покарання вказано щире каяття, обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного вважає, що в даній справі наявна така обставина, яка пом`якшує покарання, як щире каяття, оскільки обвинувачений в судовому засіданні жалкував про скоєне, та під час досудового розслідування повністю відшкодував завдану шкоду шляхом повернення викраденого майна. Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

При призначенні покарання згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, в реєстрі наркологічних та психіатрично-хворих не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, а також обставини, що пом`якшують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку можливе без ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69? КК України відсутні.

На підставі викладеного, суд враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до вчиненого вважає, що виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства, та йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк у зв`язку з тим, що він вину визнав, відшкодував завдані збитки та є раніше не судимим.

Також, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України, оскільки він свою вину визнав, відшкодував завдані збитки. Також суд погоджується і з висновками Досудової доповіді в частині призначення покарання та покладення обов`язків.

При вирішенні долі речових доказів суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно постанов слідчого від 12 квітня 2024 року твердопаливний котел без відповідних маркувань та товарний чек від 04 жовтня 2018 року щодо його вартості визнані речовими доказами. Котел згідно розписки повернутий потерпілій. Суд вважає, що такий речовий доказ слід залишити потерпілій, а копію товарного чеку - залишити зберігати в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В обвинувальному акті зазначено, що витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню складають 260 гривень 00 копійок, що підтверджується звітом про фактичні витрати, які слід стягнути з обвинуваченого.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню стосовно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передачі пробаційною програмою, вид якої буде визначено органом пробації.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази по справі: - твердопаливний котел без відповідних маркувань - залишити потерплій ОСОБА_5 , - копію товарного чеку від 04 жовтня 2018 року - зберігати в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_3 260 (двісті шістдесят) гривень 00 копійок документально підтверджених витрат на залучення експерта в дохід державного бюджету.

Заходи забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , а саме запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, направити потерпілій.

Суддя ОСОБА_1