Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/352/2024 Справа № 641/6265/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора - ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000405 від 16.09.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. м. Запоріжжя, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебуває та по мобілізації не призивався, раніше засудженого:

- 01.05.2023 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190 КК України до 220 годин громадських робіт,

- у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 будучи раніше судимим за вчинення умисного кримінального правопорушення - проступку, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення - проступок, а саме: 24.07.2023 Слобідський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області отримав та прийняв до виконання вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.05.2023 стосовно ОСОБА_3 .

Того ж дня, останньому було направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання на 02.08.2023.

03.08.2023 ОСОБА_3 прибув до уповноваженого органу з питань пробації, де йому були роз?яснені порядок та умови виконання покарання у виді громадських робіт, а також відповідальність за ухилення від відбування покарання за ч. 2 ст. 389 КК України, з одночасним роз?ясненням йому під підпис умови відбування покарання у виді громадських робіт, передбачені ст. 37 КВК України, про що він надав підписку. Цього ж дня ОСОБА_3 отримав направлення до Державної установи «Качанівська виправна колонія (№54)» для відпрацювання 220 годин громадських робіт, в якому зазначено початок відбування покарання з 04.08.2023.

08.08.2023 до Слобідського РВ надійшли матеріали з ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)», згідно з яких ОСОБА_3 не приступив до відбування покарання у виді громадських робіт з 04.08.2023 по 07.08.2023. Того ж дня, останньому направлено виклик до Слобідського РВ на 16.08.2023, за яким він не з?явився. 17.08.2023 засудженому повторно направлено виклик до Слобідського РВ на 25.08.2023.

22.08.2023 з ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» отримано повідомлення, згідно з яким ОСОБА_3 не приступив до відбування покарання у виді громадських робіт в період з 10.08.2023 по 18.08.2023.

22.08.2023 був здійснений телефонний дзвінок з номеру НОМЕР_1 від ОСОБА_3 , який повідомив, що з?явиться 23.08.2023 до відділу пробації для надання пояснень, про причини неявки на відпрацювання. 23.08.2023 засуджений не з?явився. 24.08.2023 в ході телефонної розмови останній повідомив, що не зможе з?явитись, так як перебуває в ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, зобов`язався з`явитись 25.08.2023.

Станом на 28.08.2023 ОСОБА_3 до уповноваженого органу з питань пробації не з?явився, у зв?язку із чим для встановлення місцезнаходження ОСОБА_3 розпочаті першочергові розшукові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме, та направлені відповідні запити.

31.08.2023 до Слобідського РВ надійшло повідомлення з ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)», згідно з яким ОСОБА_3 не приступив до відбування покарання у виді громадських робіт в період з 18.08.2023 по 30.08.2023.

01.09.2023 ОСОБА_3 прибув до уповноваженого органу з питань пробації та надав пояснення, в якому зазначив, що не з`являвся за направленням до ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» для відбування покарання у виді громадських робіт у зв?язку із тим, що хворів, до лікаря не звертався, підтверджуючих документів не має, поважних причин неявки на відпрацювання не має. Того ж дня останньому винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.

08.09.2023 до Слобідського РВ надійшло повідомлення з ДУ «Качанівська виправна колонія (N№54)», згідно з яким гр. ОСОБА_3 не приступив до відбування покарання у виді громадських робіт в період часу з 04.09.2023 по 07.09.2023.

08.09.2023 ОСОБА_3 направлено виклик на 15.09.2023 до уповноваженого органу з питань пробації.

13.09.2023 гр. ОСОБА_3 надав пояснення, в якому зазначив, що не з`явився до ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» за направленням для відбування громадських робіт з 04.09.2023 і по теперішній час у зв?язку із тим, що відмовляється відпрацьовувати та в подальшому не планує приступати до відбування покарання у виді громадських робіт.

13.09.2023 до Слобідського РВ надійшло повідомлення з ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)», згідно з яким ОСОБА_3 не приступив до відбування покарання у виді громадських робіт в період часу з 08.09.2023 по 13.09.2023.

Незважаючи на неодноразові виклики, ОСОБА_3 в період з 04.08.2023 до теперішнього часу, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, умисно не являвся до ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» для відпрацювання покарання у виді громадських робіт без поважної причини.

Водночас, ОСОБА_3 , будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, письмово попередженим про настання кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов відбування покарання, діючи умисно, виконувати вирок суду не став, безпідставно ухилився від відпрацювання громадських робіт, чим не відбув в загальній кількості 220 годин з 04.08.2023 до теперішнього часу та відпрацював 0 годин вказаних робіт.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, як зазначено вище, розкаявся у скоєному.

Суд враховує той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та ним не оспорюються.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодились, що в такому випадку вони будь позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення, визнане судом повністю доведеним, ніким не оспорюється.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Обвинувачений ОСОБА_3 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Так, вина ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Таким чином, скоєне ОСОБА_3 кримінальне правопорушення-проступок суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України - як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно зі ст.66 КК України, суд визнає, щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивчаючи відомості про особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_3 інвалідності не має, не працює, одружений, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше засуджений: 01.05.2023 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190 КК України до 220 годин громадських робіт, на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебуває та по мобілізації не призивався.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обтяжуючих обставин.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, беручи до уваги думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді 2 років обмеження волі, за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України, шляхом складання покарань приєднати 220 громадських робіт, що відповідно до ст. 72 КК України відповідають 27 дням обмеження волі за попереднім вироком, та остаточно призначити - 2 роки 27 днів обмеження волі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі, оскільки саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для його виправлення, також попередження вчиненню нових злочинів, як обвинуваченим, так і іншими особами.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_3 засуджений 01.05.2023 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190 КК України до 220 годин громадських робіт, покарання не відбув повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Кримінальне правопорушення-проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, вчинений ОСОБА_3 після постановлення вищевказаного вироку, але до повного відбуття покарання, тому, при призначенні покарання, суд застосовує ч. 1 ст. 71 КК України, призначає остаточне покарання за сукупністю вироків та керується принципом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України суд враховує, що одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт, тому невідбуті 220 годин громадських робіт відповідають 27 дням обмеження волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не застосовувся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368,370,373,374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 01.05.2023 року у виді громадських робіт, які відповідають згідно ст. 72 КК України 27 дням обмеження волі, та остаточно ОСОБА_3 призначити покарання 2 (два) роки 27 (двадцять сім) днів обмеження волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не застосовувався.

Речові докази: - особову справу на громадянина ОСОБА_3 №08/2023 у 1-му томі на 78 арк. та зроблені копії - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1