В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2024 р. Справа153/730/24

Провадження1-кп/153/46/24-к

у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши угоду про примирення між потерпілими та обвинуваченим у кримінальному провадженні за №0000053 про обвинувачення ОСОБА_3 , який народився 1989 року у листопаді місяці 05 числа у місті Ямполі Ямпільського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, інвалідності немає, громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

11 березня 2024 року близько 22:30 год. біля входу в приміщення кафе «Фортеця», яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , між ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , із однієї сторони, та ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , з іншої сторони, на ґрунті особистої неприязні відбувалася бійка. За даною бійкою спостерігав ОСОБА_13 , який участі в ній не приймав та знаходився в стороні. Під час вказаної бійки ОСОБА_3 не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у виді заподіяння смерті потерпілого, хоча повинен був і міг їх передбачити, своєю правою рукою, стисненою в кулак, умисно наніс ОСОБА_13 один удар по голові, в ділянку нижньої щелепи зліва. Від даного удару ОСОБА_13 упав на землю із асфальтним покриттям, вдарився головою об асфальт та в результаті цього, отримав тілесні ушкодження від яких о 16:15 год. 15 березня 2024 року помер. Згідно висновку експерта №193 від 02 травня 2024 року при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 було виявлено закриту черепно-мозкову травму: (синець на обличчі, синець в потиличній ділянці, забита рана нижньої губи, крововиливи в м`які покрови голови, субдуральна гематома, масивний субарахноїдальний крововилив, забій головного мозку), яка виникла від дії тупого твердого предмета, належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння (п.2.1.3 «Правил судово-медичного визнання ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», 1995 р.), давністю утворення, можливо 11.03.2024. Смерть ОСОБА_13 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, яка ускладнилась набряком та дислокацією головного мозку.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, тобто вбивство вчинене через необережність.

04 червня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником адвокатом ОСОБА_9 , із однієї сторони, а також потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх представником адвокатом ОСОБА_8 , з другої сторони, була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 471 КПК України.

Відповідно до угоди про примирення потерпілі та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.119 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді обмеження волі на строк три роки, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, тобто звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, згоди сторін на таке призначення покарання, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про примирення. Окрім того, в угоді зазначено про відшкодування обвинуваченим ОСОБА_3 потерпілим завданої шкоди у сумі по 437120 гривень кожному, а також витрат понесених із оплатою послуг адвоката. Також в угоді заявлено вимогу про залишення цивільного позову потерпілих без розгляду.

Потерпіла ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_5 та їх представник адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні просили затвердити укладену угоду про примирення від 04 червня 2024 року та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання. Наслідки укладення угоди їм роз`ясненні та зрозумілі, будь-якого тиску при укладені угоди на них не чинилося, угоду укладали добровільно. Заявили про відшкодування обвинуваченим їх завданої шкоди. Заявлений цивільний позов просили залишити без розгляду, а накладений арешт з метою забезпечення позову скасувати.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_9 не заперечує проти затвердження угоди.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги обвинувачений ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавав.

Окрім того, на виконання вимог ст.474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України.

Таким чином, суд, заслухавши потерпілих та представника потерпілих, обвинуваченого, його захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України дійшов до наступного:

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п.113 рішення ЄСПЛ у справі «Коваль проти України» від 19 жовтня 2006 року, суд наголосив, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення».

Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роу і Дейвіс проти Сполученого Королівства»). А також у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28 жовтня 2010 року та «Боротюк проти України» від 16 грудня 2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що «… ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (рішення у справі «Сейдович проти Італії»).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно ст.314 ч.3 п.1 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 встановленою, а його дії кваліфікує за ч.1 ст.119 КК України, тобто, вбивство, вчинене через необережність.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином , і відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Окрім того, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, і обставини, що пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків. Також судом враховується відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого.

Приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст.471 КПК України, а також вимогам КК України, враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав та необхідність затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником адвокатом ОСОБА_9 , із однієї сторони, а також потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх представником адвокатом ОСОБА_8 , з другої сторони, і призначення ОСОБА_3 узгоджених сторонами виду та міри покарання. Що стосується терміну іспитового строку, то суд враховує особу обвинуваченого, те що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні неповнолітню дитину, а також хворих та престарілих батьків, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, відшкодування завданих збитків, а також думку потерпілих щодо можливості звільнення обвинуваченого від призначеного покарання із іспитовим строком, тому суд вважає за необхідне застосувати до нього ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання із встановленням іспитового строку на один рік, а також покладення на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Що стосується заявленого потерпілими 20 травня 2024 року цивільного позову, то суд зазначає наступне:

20 травня 2024 року за вхід.№3210 через електронний суд до Ямпільського районного суду Вінницької області подано потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні в порядку ст.128 КПК України, в якому потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 просять стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 2432 гривні 30 копійок матеріальної шкоди за витрати пов`язані із лікуванням та відновленням здоров`я, обстеженням потерпілого, 1000000 гривень моральної шкоди, а також 19379 гривень 20 копійок витрат за професійну правничу допомогу; на користь ОСОБА_6 1000000 гривень моральної шкоди, а також 19379 гривень 20 копійок витрат за професійну правничу допомогу; на користь ОСОБА_5 1000000 гривень моральної шкоди, а також 19379 гривень 20 копійок витрат за професійну правничу допомогу.

Однак, в угоді про примирення потерпілими заявленого вимогу про залишення їх цивільного позову без розгляду, так як завдана шкода їм відшкодована.

Окрім того, у судовому засіданні потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та їх представник адвокат ОСОБА_8 просять заявлений цивільний позов залишити без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Розглянувши заявлене клопотання потерпілих та їх представника, суд зазначає:

Відповідно п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Оскільки потерпілі та їх представник усно заявили (подали заяву) про залишення позову без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, окрім того, розгляд справи по суті ще не починався (цивільний позов судом ще не прийнятий), тому суд має підстави для прийняття заяви потерпілих та їх представника про залишення заявленого ними цивільного позову без розгляду, і відповідно, суд має підстави для залишення поданого 20 травня 2024 року цивільного позову потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 без розгляду у відповідності із п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

По-скільки судом заявлений цивільний позов залишається без розгляду, однак 22 травня 2024 року з метою забезпечення цивільного позову судом було задоволено заяву представника потерпілих (цивільних позивачів) ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 про забезпечення позову, і було накладено арешт на 1/4 квартири АДРЕСА_3 та транспортний засіб марки YAMAXA CYGNUS, 2008 року випуску, дата останньої реєстрації 05.01.2023, які належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , тому, у відповідності із ч.1 та ч.9 ст.158 ЦПК України суд має підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 392-393, 395, 468, 469, 474, 475, 476 КПК України, ст.ст.158, 257 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 04 червня 2024 року укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником адвокатом ОСОБА_9 , із однієї сторони, а також потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх представником адвокатом ОСОБА_8 , з другої сторони.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 04 червня 2024 року покарання у виді обмеження волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу проголошення вироку.

Роз`яснити ОСОБА_3 наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування завданої шкоди у кримінальному провадженні №0000053 залишити без розгляду у відповідності із п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на 1/4 квартири АДРЕСА_3 та транспортний засіб марки YAMAXA CYGNUS, 2008 року випуску, дата останньої реєстрації 05.01.2023, які належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 (ухвала суду від 22 травня 2024 року) скасувати.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому КПК України, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1