Справа № 521/9343/18
Номер провадження:1-кп/521/141/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2024 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4
та цивільного позивача ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7
захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
представника цивільного відповідача КП «ОМЕТ» адвоката ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И В :
Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Під час судового розгляду, захисник звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності встановлених ст. 49 КК України (вх. №7398 від 14.02.2024 року).
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник клопотання просили задовольнити, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 закрити.
При цьому обвинувачена зазначила, що вину не визнає, проте згоду на закриття кримінального провадження вона надає добровільно та без примусу, їй зрозуміла суть обвинувачення і підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності.
Інші учасники кримінального провадження в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання сторони захисту.
Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників провадження, суд вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню з наступних підстав.
Більш того, з аналізу норм чинного законодавства вбачається, що строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності будь-якого виду, незалежно від того на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
КПК України передбачено, що встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Так, з обвинувального акту та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 ставиться у провину вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Так, санкція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Початком перебігу строку давності у даному провадженні є день, коли відбулась дорожньо-транспортна пригода тобто, згідно обвинувального акту з 06 травня 2017 року і ця обставина сторонами не заперечується.
З огляду на наведене, з цього часу минуло більше трьох років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.
Документів чи даних про те, що відносно ОСОБА_7 у даному провадженні, застосовувались дії оперативно-розшукової діяльності чи наявності відносно особи оперативно-розшукової справи, суду не надані.
Даних про те, що в період перебігу строку давності по даному провадженню ОСОБА_7 вчинила новий злочин, також не надано.
Відтак, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України.
Інкриміноване обвинуваченій кримінальне правопорушення не відноситься до переліку правопорушень, зазначених в ч.ч. 5, 6 ст. 49 КК України.
Обвинувачена, якій були роз`яснені наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, надала свою згоду та наполягала на закритті кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.
Встановивши наявність усіх передбачених КПК України обставин, зясувавши позицію обвинуваченої, впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання захисника підлягає задоволенню, відтак обвинувачена ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження стосовно неї, в силу п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, підлягає закриттю.
Окремо суд звертає увагу на те, що згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду 29 липня 2021 року, вбачається, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо (постанова по справі № 552/5595/18).
Щодо заявлених у даному кримінальному провадженні цивільних позовів, суд вважає зазначити наступне.
У даному провадженні були заявлені цивільні позови, а саме:
- цивільним позивачем ОСОБА_5 до КП «ОДЕСЬКМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, судових витрат, на загальну суму 164 220 гривень 38 копійок, а також до ПАТ СК «ПРОВІДНА» про стягнення несплаченої суми страхового відшкодування на загальну суму 100 050 гривень;
- потерпілим ОСОБА_4 до КП «ОДЕСЬКМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» про стягнення моральної шкоди та судових витрат на загальну суму 24 000 гривень, а також до ПАТ СК «ПРОВІДНА» про стягнення матеріальної шкоди на загальну суму 1000 гривень.
Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ч. 1 ст.129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу пром застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Таким чином, цивільний позов суд розглядає по суті у випадках, передбачених ч.1 ст. 129 КПК України.
Більш того, відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31 березня 1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної школи у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, у зв`язку з прийняттям судом рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриттям кримінального провадження, суд позбавлений можливості вирішити цивільні позови ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 до КП «ОДЕСЬКМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» та СК «ПРОВІДНА» про відшкодування завданих матеріальних збитків.
У зв`язку з викладеним, вказані цивільні позови необхідно залишити без розгляду та роз`яснити потерпілому та цивільному позивачу, що наведене не позбавляє можливості вирішити їх у порядку цивільного судочинства.
Враховуючи, приписи ст. 124 КПК України процесуальні витрати відносяться на рахунок держави.
Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту та запобіжного заходу, у даному провадженні не застосовувались.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 284-286, 350, 372 КПК України, суд
Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.
Речові докази, відповідно до постанови слідчого від 13.05.2017 року, а саме:
- DVD-диск з відеозаписом з камер зовнішнього відео спостереження з УЗТ ГУ НП в Одеській області, розташований в м. Одесі, на перехресті вул. Хімічна - вул. М. Грушевського, на якому зафіксовано факт ДТП від 06.05.2017 року зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов ОСОБА_5 до КП «ОДЕСЬКМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» про стягнення про стягнення матеріальної та моральної шкоди, судових витрат, на загальну суму 164 220 гривень 38 копійок, а також до ПАТ СК «ПРОВІДНА» про стягнення несплаченої суми страхового відшкодування на загальну суму 100 050 гривень залишити без розгляду, роз`яснивши цивільному позивачу його право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
Цивільний позов ОСОБА_4 до КП «ОДЕСЬКМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» про стягнення моральної шкоди та судових витрат на загальну суму 24 000 гривень, а також до ПАТ СК «ПРОВІДНА» про стягнення матеріальної шкоди на загальну суму 1000 гривень - залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілому його право звернення до суду в порядку цивільного судочинства
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1