УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001202 від 28.11.2023 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва поштою надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001202 від 28.11.2023 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що ГСУ СБ України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001202 від 28.11.2023 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з початку повномасштабного вторгнення по теперішній час посадові особи та фактичні власники ТОВ «Радом» (рос. - ООО «Радом», Белгородская область, г. Шебекино, ул. А. Матросова, д. 9) та ПрАТ «Новий Стиль», (м. Харків, Григорівське Шосе, буд. 88) вчиняють умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору, шляхом підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні.

В ході досудового розслідування встановлено, що 14.07.2003 року було зареєстроване ПрАТ «Новий Стиль» (м. Харків, Григорівське Шосе, буд. 88) засновником якого є кіпрська компанія «Граціана Холдінгс Лімітед» та керівником якого є ОСОБА_4 .

Поряд з цим встановлено, що кінцевими бенефіціарними власниками кіпрської компанії «Граціана Холдінгс Лімітед», (адреса реєстрації: Кіпр, Ларнака, вул. Агіу Джорджу Макрі, 65 Анна Марія Лена Корт, оф. 201 ) є громадяни України, серед яких ОСОБА_10 (12,5%), ОСОБА_8 (6,25%), ОСОБА_9 (12,5%, непрямий вирішальний вплив), ОСОБА_11 (6,25%), ОСОБА_12 (12,5%) та громадяни Польщі та США.

У той же час, 09.08.2013 року невстановленими на даний час особами на території російської федерації було зареєстроване ТОВ «Радом», основним видом діяльності якого є виробництво меблів для офісів та підприємств торгівлі, генеральним директором котрого є ОСОБА_13 .

Також встановлено, що у період часу до 05.09.2023 засновником та власником підприємства зареєстрованого на території країни агресора, а саме ТОВ «Радом» (рос. ООО «Радом») була кіпрська компанія « Граціана Холдінгс Лімітед » кінцевими бенефіціарними власниками котрої є вищевказані громадяни України.

Згідно наявних даних із відкритих інтернет ресурсів, у період часу не пізніше 16.03.2023, з метою уникнення кримінальної відповідальності громадянами України, які є кінцевими власниками кіпрського підприємства «Граціана Холдінгс Лімітед» було здійснено формальну процедуру продажу частки власності ТОВ «Радом» (рос. ООО «Радом») іншій компанії із Кіпру «ОРБИФОЛД ЛТД», котра, в свою чергу була створена 13.04.2022 року.

Так, у період часу до 24.02.2022 ПрАТ «Новий Стиль» здійснював ведення активної господарської діяльності із ТОВ «Радом» (рос. ООО «Радом»), проте після повномасштабного вторгнення рф на територію України посадові особи та фактичні власники ПрАТ «Новий Стиль» з метою приховування постачання готової продукції до російських підприємств, продовжують експортувати виготовлену продукцію з України в російську федерацію через підприємства які розташовані на території країн Польщі та Туреччини.

В подальшому, ТОВ «Радом» (рос. ООО «Радом») здійснює фінансування оборонного комплексу держави-агресора шляхом відрахування податкових платежів до федерального бюджету рф, в тому числі, виготовлення сировинних матеріалів для подальшого використання у господарській діяльності і відповідному сталому функціонування об`єктів критичної федерації рф.

26.06.2024, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.06.2024, проведено обшуку за місцем проживання ОСОБА_14 , за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S22», чорного кольору, який знаходиться в чохлі чорного кольору. Модель: НОМЕР_1 , с/н № НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 ; сім-карта оператора «Лайфсел» з номером телефону НОМЕР_5 ; сім-карта оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_6 (знаходиться у телефоні); ноутбук «Lenovo», сірого кольору, модель: 82C7, с/н № PF20HETV , HTH: 82C700DKRD, із зарядним пристроєм до нього.

27.06.2024 постановою слідчого ГСУ СБ України вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001202 від 28.11.2023.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з відповідним клопотанням.

Прокурор про дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився, при цьому звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність.

Володілець тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явився, при цьому прокурором надано відомості про те, що старшим слідчим 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_15 було повідомлено ОСОБА_14 про розгляд клопотання про арешт майна.

Неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ГСУ СБ України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001202 від 28.11.2023 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України.

26.06.2024, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.06.2024, проведено обшуку за місцем проживання ОСОБА_14 , за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S22», чорного кольору, який знаходиться в чохлі чорного кольору. Модель: НОМЕР_1 , с/н № НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 ; сім-карта оператора «Лайфсел» з номером телефону НОМЕР_5 ; сім-карта оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_6 (знаходиться у телефоні); ноутбук «Lenovo», сірого кольору, модель: 82C7, с/н № PF20HETV , HTH: 82C700DKRD, із зарядним пристроєм до нього.

27.06.2024 постановою слідчого ГСУ СБ України вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001202 від 28.11.2023.

Згідно з ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за ознаками вчинення якого розслідується кримінальне провадження та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_14 , цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речових доказів, з метою забезпечення його збереження, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна.

При цьому, слідчий суддя не знаходить у висновках прокуратури при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001202 від 28.11.2023 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_14 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S22», чорного кольору, який знаходиться в чохлі чорного кольору. Модель: НОМЕР_1 , с/н № НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 ; сім-карту оператора «Лайфсел» з номером телефону НОМЕР_5 ; сім-карту оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_6 (знаходиться у телефоні); ноутбук «Lenovo», сірого кольору, модель: 82C7, с/н № PF20HETV , HTH: 82C700DKRD, із зарядним пристроєм до нього.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя