Провадження №1-кс/127/6731/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

заявника ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ відділення поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 від 18.04.2024 про закриття кримінального провадження №0000641 від 02.12.2021,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ відділення поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 від 18.04.2024 про закриття кримінального провадження №0000641 від 02.12.2021.

Скарга мотивована тим, що під час досудового розслідування слідчим не було вжито всіх заходів для здійснення всебічного, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження.

Враховуючи викладене, заявник просить скасувати вищевказану постанову про закриття кримінального провадження.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Крім того, на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст. 94 КПК України, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Судом встановлено, що СВ відділення поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000641 від 02.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудове розслідування розпочато за фактом таємного викрадення двох котів породи «Сфінкс» в жовтні місяці 2021 року з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами проведення досудового розслідування 18.04.2024 слідчим ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Разом з тим, при дослідженні матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що слідчим за період досудового розслідування не було проведено жодних слідчих дій для встановлення дійсних обставин справи.

Зокрема, з початку досудового розслідування до дня винесення постанови про закриття кримінального провадження слідчим не встановлено право власності на вказаних котів, враховуючи, що останні є предметом кримінального правопорушення і можуть бути одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, з метою збереження їх як речового доказу, запобігання можливості їх приховування чи відчуження не накладено на них арешт та не вирішено питання щодо умов їх належного утримання, до винесення процесуального рішення у справі, не зібрано доказів як на підтвердження так і на спростування відомостей вказаних у заяві ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене, слідчим суддею встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови, слідчим в порушення вимог ч.2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам кримінального правопорушення, не досліджені усі обставини справи, не проведено будь-яких слідчих дій та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутності складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії" (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі "Танрікулу проти Туреччини" (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, "Ґюль проти Туреччини" (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий суддя, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у вказаному кримінальному провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування і не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, про неналежне та неповне дослідження обставин кримінального провадження.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ч. 1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого СВ відділення поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 від 18.04.2024 про закриття кримінального провадження №0000641 від 02.12.2021 була винесена передчасно, а тому не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого СВ відділення поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 від 18.04.2024 про закриття кримінального провадження №0000641 від 02.12.2021 скасувати.

Ухвалу суду направити до СВ відділення поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області для виконання та організації проведення подальшого досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя