Справа № 364/284/23
Провадження № 1-кс/364/13/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2024 року, Володарський районний суд Київської області, у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володарка заяву ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002410 (Єдиний унікальний номер судової справи 364/284/23,) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинених кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,

встановив:

В провадженні судді Володарського районного суду Київської області ОСОБА_5 знаходиться кримінальна справа № 364/284/23 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

24.04.2024 захисником обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_4 подано заяву про відвід судді ОСОБА_5 по вказаному вище кримінальному провадженні.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2024 визначено склад суду для розгляду поданої заяви про відвід головуючий суддя ОСОБА_1 .

Заява обґрунтована тим, що 12 березня 2024 року під час судового розгляду, головуючою по кримінальному провадженні суддею ОСОБА_5 було повідомлено учасників процесу, що на даний час її чоловіком ОСОБА_7 вирішується питання про придбання земельної ділянки із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в оренді ПОП «Вперед», директором якого є ОСОБА_6 .

В заяві про відвід судді захисник обвинуваченого вказує, що перед учасниками судового засідання було винесено питання щодо наявності відводу в учасників процесу головуючій по кримінальному провадженні. Стороною захисту було подано усне клопотання про відкладення розгляду справи та надання терміну для визначення питання щодо подання відводу судді. В даному випадку, інформація про наявність підстави для можливого відводу головуючому у кримінальному провадженні, виникла під час судового розгляду, а саме 12 березня 2024 року.

Так, 25 лютого 2016 року, ОСОБА_8 , яка є власником земельної ділянки площею 4,00 га., кадастровий номер 0:03:002:0008, із цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, уклала Договір оренди землі із ПОП «Вперед» в особі директора ОСОБА_6 строком на 7 років.

19 липня 2021 року між вищевказаними особами була укладена Додаткова угода до Договору оренди земельної ділянки № 346 від 25.02.2016 року, відповідно до п. 7 якої, строк дії Договору вважається укладеним строком на 17 років із закінченням строку дії договору 25 лютого 2033 року.

В послідуючому 27 лютого 2024 року між ПОП «Вперед» в особі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено Договір про передачу переважного права купівлі вищевказаної земельної ділянки зі кадастровим номером :03:002:0008, яким мало право на першочергове придбання земельної ділянки згідно п. 38 додаткової угоди від 29.07.2021, відповідно до якої ПОП «Веред» передало переважне право купівлі земельної ділянки.

Після придбання земельної ділянки 01.03.2024 був укладений Додатковий договір оренди земельної ділянки між ПОП «Вперед» та ОСОБА_7 .

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 вказує, що повторне придбання земельної ділянки з послідуючим укладенням договору оренди землі членом сім`ї головуючої у кримінальному провадженні, під час розгляду даного кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 197-1 КК України як директора ПОП «Вперед», не виключається заінтересованості суддею в результаті розгляду кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 заперечував проти задоволення даної заяви.

Представник потерпілої сторони ОСОБА_9 підтримала думку прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 підтримали дану заяву про відвід судді.

Представник органу з питань пробації ОСОБА_10 питання щодо розгляду відводу судді у кримінальному провадженні покладала на розсуд суду.

Дослідивши подану заяву та долучені матеріали, якими вона обґрунтована, заслухавши думку учасників процесу у кримінальному провадженні, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, визначені ст.75 КПК України.

Так, в силу вимог ч.1ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

За змістом ч.1, ч.2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч.1 та 3 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Проаналізувавши подану заяву, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення.

Так, суд звертає увагу, що право на самовідвід, відвід закріплено у тексті Бангалорських принципів поведінки суддів, відповідно до яких незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді.

Зміст принципу незалежності у цьому документі розкрито через сферу його застосування, зокрема, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 4 лютого 2016 року №1, роз`яснено, що суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу. Відчуття упередженості це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях.

Разом із з цим, перебування чоловіка судді та обвинуваченого у цивільно-правових правовідносинах, окрім того, суддею ОСОБА_5 з тих самих підстав було вже подано заяву про її самовідвід, само по собі жодним чином не може впливати на об`єктивність та безсторонність суду.

Будь яких інших доказів, що суддя ОСОБА_5 може бути упереджена при розгляді даного обвинувального акту не отримано і в судовому засідання не досліджувались.

Припущення про наявність сумнівів в учасників процесу щодо неупередженості судді не може бути підставою для задоволення заявленого самовідводу.

Крім того, суд звертає увагу, що для забезпечення у стороннього спостерігача впевненості у неупередженості судді дотримуються визначених Кодексом суддівської етики правил поведінки.

Так, ст.14 Кодексу суддівської етики закріплено, що суддя повинен уникати позапроцесуальних взаємовідносин з одним із учасників процесу або його представником у справі за відсутності інших учасників процесу.

Вищезазначений Коментар до Кодексу суддівської етики визначає, що позапроцесуальні контакти зі сторонами судового провадження (їх представниками) є неприпустимими, оскільки останні завжди зацікавлені в позитивному вирішенні справи. Ці стосунки створюють таке суб`єктивне уявлення судді щодо сторін та обставин справи, яке не в повній мірі відповідає об`єктивним критеріям. Наслідком поза процесуальних стосунків судді з одним із учасників судового розгляду може стати конфлікт інтересів

Слід відмежовувати активну та пасивну форми уникнення поза процесуального спілкування. Під активним уникненням слід розуміти вчинення активних дій, спрямованих на відмову судді від планування та здійснення зустрічей з окремими учасниками процесу як на роботі, так і поза межами суду (вдома, у місцях загального відвідування тощо). Пасивне уникнення це розумна поведінка судді у разі випадкової зустрічі судді з особами, що беруть участь у справі, в місцях загального користування або на будь-яких громадських заходах, а саме: поводження відповідно до загальних правил етики, щоб у сторонніх осіб, які можуть спостерігати за таким спілкуванням, не виникло сумніву у порушенні суддею правил суддівської етики.

Жодних відомостей про недотримання суддею вищенаведених правил поведінки судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що подана заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 80, 81 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002410 (Єдиний унікальний номер судової справи 364/284/23,) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинених кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1