Справа № 932/5171/23
Провадження № 1-в/932/97/23
УХВАЛА

Іменем України

25 квітня 2024 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про повернення речових доказів та скасування арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська звернувся адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 з клопотанням про повернення речових доказів, в якому просив зобов`язати уповноважену особу СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та/або уповноважену особу Центральної окружної прокуратури м. Дніпра повернути ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 року АДРЕСА_2 , (після 21.09.2017 року АДРЕСА_3 , який був збудований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113, а зараз земельна ділянка має інші кадастрові номери: :02:422:0126 та 121010000:02:422:0127, який було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001281. В обґрунтування свого клопотання зазначив, що ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 року АДРЕСА_2 , (після 21.09.2017 року АДРЕСА_3 , який був збудований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113, а зараз земельна ділянка має інші кадастрові номери: :02:422:0126 та 121010000:02:422:0127. Предметом злочину у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені в ЄРДР за № 0001281 був нібито об`єкт будівництва, який був розташований за адресою: АДРЕСА_4 (до 15.10.2014 року АДРЕСА_2 , (після 21.09.2017 року вул. Князя Володимира Великого (Плеханова), буд.13Б), який був розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113. В рамках зазначеного кримінального провадження було винесено постанову, якою весь зазначений будинок був визнаний речовим доказом. Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області виніс постанову про передачу майна, що належить ОСОБА_5 на відповідальне зберігання іншій особі керівнику КП «Муніципальна варта» ДМР ОСОБА_7 КП «Муніципальна варта» ДМР, ОСОБА_5 , як власника майна або інших осіб за його добровільною згодою, як власника майна до належного йому майна не допускають, навіть для того, щоб зробити інвентаризацію належного йому майна та інвентаризації рухомого майна, яке знаходилося в приміщеннях.

17.01.2023 кримінальне провадження, відомості про яке внесені в ЄРДР за №0001281 було закрито постановою слідчого, однак цією постановою не було вирішено долю речових доказів. Оскільки кримінальне провадження закрито, то передача власнику речових доказів не спричинить шкоду кримінальному провадженню. Проте досі речовий доказ не був повернутий власнику. У відповідності до Конституції України, норм ЦК України, Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право мирно володіти своїм майном і право власності є непорушним. Згідно ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України. За положеннями ч.9 ст.100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно зі ст.171-174 КПК України.

В подальшому представником заявника було подано уточнення до клопотання в якому останній зазначив, що відповідно до ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.02.2018 по справі 200/1712/18 зазначено, що вилучена квартира є такою, що на не законних підставах утримується органом досудового розслідування, в зв`язку з чим підлягає поверненню власнику. Однак вказана ухвала не була виконана, т.я приймалася в рамках кримінального провадження № 0000770, проте з метою її невиконання всі матеріали, щодо вилученого нерухомого майна були виділені в кримінальне провадження відомості про яке внесені в ЄРДР за № 0000916, які в подальшому було об`єднано з матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесені в ЄРДР за № 0001281. З вказаних підстав власник майна квартири має повне право вимагати повернення речового доказу саме в рамках кримінального провадження відомості про яке внесені в ЄРДР за № 0001281. Рішення слідчого про закриття зазначеного кримінального провадження не скасовано.

Також представник заявника подав доповнення до клопотання, в якому просив зобов`язати уповноважену особу СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та/або уповноважену особу Центральної окружної прокуратури м. Дніпра повернути речовий доказ володільцю, власнику або уповноваженій ним особі та скасувати арешт накладений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.09.1019 по справі 202/1400/19. В обґрунтування своїх доповнень зазначив, що у даній справі органом досудового розслідування кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Процесуальним керівником до суду не було направлено клопотання в порядку ч.9 ст.100 КПК України про необхідність вирішити долю речових доказів у кримінальному провадженні та винести ухвалу, якою зняти з них арешт, накладений ухвалою суду від 12.09.2019, т.б. прокурор протягом тривалого часу не здійснює будь-яких дій направлених на виконання зазначеної імперативної норми. У відповідності до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею був вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України. Порядком зберігання речових доказів встановлено, що майно, на яке накладено арешт, передається в тому числі його власнику або родичу власника майна, якому роз`яснюється його відповідальність за зберігання прийнятого майна, про що у нього відбирається розписка. Потреби досудового розслідування надалі не виправдовують такий спосіб втручання у права та свободи особи, а отже в подальшому застосуванні арешту майна відсутня потреба. Скасування арешту вказаного в клопотанні майна є підставою для його повернення власнику (законному володільцю) або уповноваженій ним особі. Оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності на даній стадії досудового розслідування завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження на даний час таке втручання держави не відповідає принципам пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами суспільства і правом особи на мирне володіння своїм майном та призводить до невиправданого обмеження права власності.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 підтримав своє клопотання та доповнення до них, просив їх задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали надані прокурором, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування та судом під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Постановою слідчого СВ ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 17.01.2023 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001281 від 06.03.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.1 ст.197-1, ч.4 ст.358 КК України, було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, т.б. за відсутністю складу кримінальних правопорушень. Зазначена постанова не скасована. Як вбачається зі змісту зазначеної постанови під час досудового розслідування було встановлено, що заочним рішенням Індустріального райсуду м.Дніпропетровська від 04/07/2016 у справі №202/3999/16-ц було задоволено позов ОСОБА_9 та визнано за останнім право власності на нерухоме майно 87 квартир та нежитлові приміщення, які розташовані з першого по восьмий поверхи у квартирному (багатоквартирному) житловому будинку за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 7549,8 кв.м. Ухвалою Індустріального райсуду м.Дніпропетровська від 08.08.2016 зазначене заочне рішення було скасовано і відповідно підстава набуття права власності у останнього на квартири та нежитлові приміщення також відпала. Рішенням ДМР від 20.09.2017 №80/24 присвоєно адресу зазначеному незавершеному будівництвом багатоквартирному житловому будинку - АДРЕСА_3 . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.08.2021 у справі 200/18631/17 було визнано право комунальної власності за територіальною громадою міста Дніпро, в особі Дніпровської міської ради на незавершений будівництвом багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_6 . Підставою для закриття кримінального провадження за ч.4 ст.190 КК України, за яким зазначений об`єкт будівництва був визначений речовим доказом є наявність цивільно-правових відносин між особами з приводу укладання договорів цивільно-правового характеру.

При проведенні досудового розслідування за зазначеним кримінальним провадженням постановою слідчого СУ ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_10 від 25.04.2019 року майно недобудований будинок по АДРЕСА_3 (колишня АДРЕСА_7 ), що розташований на земельній ділянці площею 0,1402 га, кадастровий номер :02:422:0127 та на земельній ділянці площею 0,0267 га, кадастровий номер :02:422:0126; земельна ділянка з кадастровим номером :02:422:0127; земельна ділянка з кадастровим номером :02:422:0127 були визнані речовими доказами. Вказаною постановою також прийнято рішення про передачу речових доказів на відповідальне зберігання КП «Муніціпальна варта».

Відповідно до акту прийому передачі від 21 травня 2019 року, багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , який складається з приміщень І- ХV позицій різної площі у підвалі та з 1 по 14 поверх будинку, дві земельні ділянки, були передані на відповідальне зберігання КП «Муніципальна варта» Дніпропетровської міської ради.

Ухвалою слідчого судді Індустріального райсуду м.Дніпропетровська від 7.05.2019 року на недобудований будинок по АДРЕСА_3 (колишня АДРЕСА_7 ), що розташований на земельній ділянці площею 0,1402 га, кадастровий номер :02:422:0127 та на земельній ділянці площею 0,0267 га, кадастровий номер :02:422:0126; земельну ділянку з кадастровим номером :02:422:0127; земельну ділянку з кадастровим номером :02:422:0127 був накладений арешт, а саме тимчасове позбавлення права відчуження, розпорядження та користування. Зазначена ухвала була скасована Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2019 року та постановлена нова ухвала, якою було накладено арешт, а саме позбавлення права відчуження недобудованого будинку по АДРЕСА_3 (колишня АДРЕСА_7 ), що розташований на земельній ділянці площею 0,1402 га, кадастровий номер :02:422:0127 та земельній ділянці площею 0,0267 га, кадастровий номер :02:422:0126 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); земельної ділянки з кадастровим номером :02:422:0127; земельної ділянки з кадастровим номером :02:422:0127

Будь-яких процесуальних рішень щодо визнання речовим доказом по зазначеному кримінальному провадженню квартири АДРЕСА_1 , органом досудового розслідування не приймалося. Як і не приймалося будь-яких рішень щодо накладення арешту на зазначену квартиру.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, наданої представником заявника станом на 17.10.2019 року та наданої прокурором станом на 23.04.2024 року на квартиру АДРЕСА_1 відомості щодо заборони відчуження зазначеного нерухомого майна або накладення арешту відсутні.

Таким чином будь-яких даних про вилучення квартири АДРЕСА_1 у натурі, як речового доказу по кримінальному провадженню, про накладення арешту на зазначене нерухоме майно суду не надано.

Крім того, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, наданої прокурором станом на 23.04.2024 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_9 було зареєстроване 29.07.2016 на підставі заочного рішення суду від 04.07.2016 за №202/3999/16-ц і зазначене право було припинено на підставі договору дарування квартири за номером 1077, 20.09.2016 ОСОБА_9 . ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом, т.б. право власності на зазначену квартиру ОСОБА_5 зареєстровано 20.09.2016 року на підставі договору дарування. Однак, як встановлено під час досудового розслідування та зазначено в постанові про закриття кримінального провадження ухвалою Індустріального райсуду м.Дніпропетровська від 08.08.2016 зазначене заочне рішення, яке було підставою набуття права власності ОСОБА_9 на квартиру, було скасовано. Зазначене свідчить про наявність спору щодо належності зазначеного нерухомого майна між особами з огляду на встановлені під час досудового розслідування обставини.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним в задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 відмовити.

Керуючись ст.ст. 100, 171-174, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про зобов`язання уповноваженої особи СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та/або уповноваженої особи Центральної окружної прокуратури м. Дніпра повернути ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 року АДРЕСА_2 , (після 21.09.2017 року АДРЕСА_3 , який був збудований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113, а зараз земельна ділянка має інші кадастрові номери: :02:422:0126 та 121010000:02:422:0127, який було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001281 - відмовити.

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2019 року на недобудований буд. АДРЕСА_8 ), розташований на земельній ділянці площею 0,1402 га кадастровий номер 121010000:02:422:0127 та на земельній ділянці площею 0,0267 га кадастровий номер :02:422:0126 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), земельної ділянки з кадастровим номером :02:422:0126, земельної ділянки з кадастровим номером 121010000:02:422:0127 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя

Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська ОСОБА_1