ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року /суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 розглянувши у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000291 від 11.06.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

09.06.2024 приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де зустрів раніше знайомого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 між якими виник словесний конфлікт.

В той же день та час, перебуваючи у вказаному місці, у ОСОБА_2 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Так, ОСОБА_2 перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання можливих суспільно-небезпечних наслідків, стоячи навпроти від ОСОБА_3 , завдав один удар головою в обличчя потерпілому, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-шкірного крововиливу з садном в центральній частині - на слизовій оболонці верхньої губи праворуч та двох саден - на червоній каймі нижньої губи праворуч та ліворуч з частковим переходом на шкіру.

Не зупиняючись на цьому, ОСОБА_2 доводячи свій кримінально-протиправний умисел до кінця, перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, використовуючи свою фізичну перевагу, повалив на землю потерпілого, завдавши останньому тілесних ушкоджень у вигляді семи синців - на передньо-зовнішній поверхні правого плеча у нижній третині, на передньо-внутрішній поверхні лівого плеча у середній та нижній третині, на передньо-внутрішній поверхні правого стегна у середній третині та одинадцяти саден - на задній (розгинальній) поверхні правого передпліччя у середній та нижній третині, на тильній поверхні лівої кисті в проекції проксимальної фаланги 5-го пальця, в проекції правого та лівого колінного суглобу. В подальшому перебуваючи в безпосередній близькості до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 вкусив останнього за безіменний палець лівої руки, і таким чином, спричинив тілесні ушкодження у вигляді рани - на тильній та внутрішній поверхні 4-го пальця лівої кисті в проекції суглобу проксимальної та основної фаланги. За своїм характером нанесені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6.

Дії ОСОБА_2 які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою суду від 04.07.2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

В направленому обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого, яку він підписав в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без його участі. У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_5 щодо розгляду обвинувального акта судом у спрощеному провадженні без його участі згідно ч. 2 ст. 302 КПК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорює пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.06.2024 року, протоколом огляду від 10.06.2024 року з фото-таблицею до нього, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_3 , випискою спеціаліста судово-медичного експерта № 1673, протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_3 , висновком експерта № 1801е від 17.06.2024 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_2 ..

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Також, суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений на утриманні нікого не має, не одружений, офіційно не працює, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшують покарання є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючі вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді громадських робіт.

Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у вигляді громадських робіт строком на двісті годин.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази суду не надавались.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_7