У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2024 рокуСправа № 634/401/22 Провадження № 1-в/634/29/24

Сахновщинський районний суд Харківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника військової частини ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в сел. Сахновщина Харківської області клопотання командира військової частини НОМЕР_1 про скасування іспитового строку, та направлення до місць позбавлення волі:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Сахновщина Харківської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого за вироком Сахновщинського районного суду Харківської області від 27.12.2022 року за ст. 128 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, із застосуванням ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

встановив:

22.05.2024 до суду надійшло клопотання командира військової частини НОМЕР_1 про скасування іспитового строку, та направлення до місць позбавлення волі ОСОБА_5 , засудженого вироком Сахновщинського районного суду Харківської області від 27.12.2022 року за ст. 128 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, із застосуванням ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Подання мотивовано тим, що вирок суду відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 27.01.2024 року. Згідно ч.4 ст.76 КК України, нагляд за військовослужбовцем ОСОБА_5 в період дії іспитового строку покладено на командира військової частини НОМЕР_1 . Проте посилаючись на те, що військовослужбовець ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , у зв`язку з чим командир військової частини не має можливості виконати вищевказаний вирок суду, що і змусило його звернутися до суду з цим поданням.

В судовому засіданні представник військової частини клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні при вирішенні даного питання послався на розсуд суду.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив що він дійсно є військовослужбовцем вказаної вище військової частини. Він повідомляв військову частину, що має судимість та його звільнено від відбування покарання з випробування, проте йому не роз`яснювали порядок відбування покарання у військовій частині. У вересні 2023 року він неодноразово звертався до керівництва з приводу надання йому відпустки відвідати хвору матір, але це питання керівництвом військової частини постійно відкладалось та його просили почекати. Він також пропонував написати рапорт з даного приводу, але його також відмовляли від цього, тому він самовільно залишив військову частину та поїхав до свого місця проживання провідати хвору матір. На даний час мати померла та він доглядає за вітчимом, який є інвалідом. Також зазначив, що він визнаний обмежено придатним до військової служби, але підтверджуючі документи перебувають у військовій частині. Крім того, звернув увагу на те, що він не ухиляється від відбування покарання, та від проходження служби. У військовій частині є всі дані відносно нього, зокрема домашня адреса, номери телефонів, тому просив відмовити в задоволенні клопотання військової частини.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані матеріали особової справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно з п. 8 ч. 1ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

За змістом ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Судом встановлено, що вироком Сахновщинського районного суду Харківської області від 27.12.2022 року ОСОБА_5 засуджений за ст.128 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст.76 КК України покладено на ОСОБА_5 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Судом також встановлено, що на підставі розпорядження від 31.01.2023 року вирок, що набрав законної сили 27.01.2023 року, направлено до Красноградського РС № 3 філії ДУ «Центр пробації» у Харківській області, яке у свою чергу перенаправило його на виконання до військової частини НОМЕР_1 .

Статтею 14 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що військові частини здійснюють контроль за поведінкою засуджених військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин (ч. 1 ст. 163 Кримінально-виконавчого кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Відповідно до положень ч. 2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Проте, підставою для направлення засудженого для відбуття покарання є не лише формальне невиконання покладених на нього обов`язків, а таке невиконання, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що скасування звільнення від відбування покарання є погіршенням становища засудженого, а отже умисне невиконання покладених судом обов`язків, повинно було ретельно перевірено особами, на яких законом покладений обов`язок контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Наведені у поданні командира військової частини факти не можуть свідчити про небажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку командиром військової частини не доведено.

Слід зазначити, що механізм здійснення контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням покладено на командирів (начальників) військових частин (органів військового управління, військових навчальних закладів, установ, організацій) та регулюється Порядком здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 17.09.2020 року № 337 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2020 р. за № 967/35250 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ вказаного Порядку поставлення військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, на облік у військовій частині (установі) здійснюється в одноденний строк після отримання копії вироку суду, що набрав законної сили, засвідченого та скріпленого відповідною печаткою суду.

Згідно з п.4 розділу ІІ Порядку військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, вважається поставленим на облік з дня реєстрації відповідного вироку суду у військовій частині (установі) та внесення відомостей про такого військовослужбовця до журналу обліку військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Отже, військовослужбовець вважається поставленим на облік при наявності двох обставин: з дня реєстрації відповідного вироку суду у військовій частині (установі) та внесення відомостей про такого військовослужбовця до журналу обліку військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням (п. 4 розділу 2 Порядку)

Відповідно до абзаців 2, 3 пункту 4 та пункту 5 розділу ІІ Порядку у день поставлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, на облік командир (начальник) військової частини (установи) видає наказ, в якому зазначаються підстава і дата поставлення на облік такого військовослужбовця, а також, за потреби, заходи, що мають вживатися з метою здійснення контролю за його поведінкою та посадових осіб військової частини (установи), відповідальних за їх здійснення. Наказ командира (начальника) військової частини (установи) про поставлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, на облік у військовій частині (установі) доводиться такому військовослужбовцю під підпис. На кожного військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, після поставлення на облік у військовій частині (установі) заводиться особова справа.

Згідно з 10 розділу ІІІ цього Порядку у разі коли командиру (начальнику) військової частини (установи) стало відомо від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, громадських організацій, інших осіб, що військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, умисно не виконує (неналежно виконує) обов`язки, покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, командир (начальник) військової частини (установи) письмово попереджає такого військовослужбовця про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за формою, наведеною в додатку 4 до цього Порядку.

Перед винесенням попередження військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, може надати пояснення, у яких зазначає обставини, що спричинили невиконання (неналежне виконання) покладених на нього судом обов`язків або вчинення правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання та пояснення військовослужбовця (за наявності) долучаються до особової справи.

Згідно з пунктом 11 розділу III «Заходи контролю за поведінкою військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням» вказаного Порядку у разі якщо військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, продовжує не виконувати обов`язки або систематично вчиняти адміністративні правопорушення після застосування до нього письмового попередження, командир (начальник) військової частини (установи) надсилає до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, для відбування призначеного покарання.

До суду надсилається особова справа, до якої долучаються матеріали, що свідчать про невиконання військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладених на нього судом обов`язків, притягнення до адміністративної відповідальності, ухилення від контролю за його поведінкою, а також зазначаються дата і зміст порушень, яких він припустився, та заходи впливу щодо нього.

Як вбачається з матеріалів клопотання, доказів, які свідчать про невиконання ОСОБА_5 , звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладених на нього судом обов`язків, притягнення до адміністративної відповідальності, ухилення від контролю за його поведінкою, а також зміст порушень, яких він вчинив, та заходи впливу щодо нього, застосування до нього письмового попередження, командиром військової частини не надано та матеріали подання таких не містять.

До клопотання про скасування іспитового строку додано копію вироку Сахновщинського районного суду Харківської області від 27.12.2022 року відносно ОСОБА_5 , довідка-доповідь про самовільне залишення місця несення служби ОСОБА_5 від 21.09.2023 року та супровідний лист року військової частини до ТУ ДБР у м. Полтаві від 20.10.2023 року щодо направлення матеріалів службового розслідування відносно ОСОБА_5 .

Як зазначив в судовому засіданні представник військової частини, ТУ ДБР у м. Полтаві внесено відомості до ЄРДР за фактом їх повідомлення від 20.10.2023 року відносно ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, проте на підтвердження вказаних обставин жодних доказів до суду не надано.

Інших доказів, які б свідчили про невиконання ОСОБА_5 , покладених на нього судом обов`язків до суду не надано.

Також до суду не надано актуальних відомостей про наявність судимостей засудженого та притягнення його до адміністративної відповідальності.

Крім того, слід звернути увагу, що засуджений отримує поштову кореспонденцію за місцем мешкання, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення судової повістки та самостійно з`явився в судове засідання для розгляду даного клопотання, що може свідчити про його бажання виправитися.

Також на час звернення командира військової частини з клопотанням до суду іспитовий строк встановлений засудженому ОСОБА_5 закінчився.

Таким чином, при оцінці викладених обставин, суд не вбачає достатніх підстав для скасування звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування призначеного покарання, а тому у задоволенні подання командира військової частини слід відмовити.

Керуючись ст. 163, 166 КВК України, ст. 76,78 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд,

постановив:

У задоволені клопотання командира військової частини НОМЕР_1 про скасування іспитового строку, та направлення до місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 відмовити .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Сахновщинський районний суд протягом семи діб з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено 03.06 .2024 року.

Суддя: