Справа № 215/2030/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2024 року Слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2

прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 3 Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000281 від 28.03.2024 за ч. 1 ст.121 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АР Крим, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, вдівця, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , не є особою з інвалідністю, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

29.03.2024 в провадження слідчого судді надійшло вище вказане клопотання, в якому слідчий вказує, що ОСОБА_4 станом на 28 березня 2024 року, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , на посаді кухара військового харчування, у військовому званні «рядовий», першого самохідного артилерійського взводу третьої самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону 27 березня 2024 року, приблизно об 21 годині 00 хвилин, знаходився у палаті №13 хірургічного відділення, яке розташована на третьому поверсі КНП «Криворізька міська лікарня №16» КМР по АДРЕСА_2 , у компанії знайомого йому чоловіка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які розмовляли на різні теми.

Будучи у вказаному місці у вказаний час, між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклої неприязні, що виникла з боку ОСОБА_4 , розпочалась словесна сварка, що супроводжувалась нецензурною лайкою з боку ОСОБА_4 у бік ОСОБА_8 .

Далі, у ОСОБА_4 , на ґрунті вказаного конфлікту з ОСОБА_8 , виник прямий умисел, спрямований на умисне спричинення останньому тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Так, діючи на досягнення злочинного умислу, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , знаходячись у приміщенні палати для хворих №13 хірургічного відділення, яке розташоване на третьому поверсі КНП «Криворізька міська лікарня №16» КМР по вул.С.Колачевського, 55 в Тернівському районі м. Кривого Рогу, стоячи навпроти потерпілого ОСОБА_8 , який у свою чергу стояв на відстані близько 1 м обличчям до ОСОБА_4 , останній усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, можливість настання тяжких наслідків та бажаючи їх настання, умисно із замаху наніс 1 удар долонею лівої руки в область правої сторони обличчя потерпілому ОСОБА_8 , який від отриманого удару впав на підлогу в положенні лежачи на спину.

Далі, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що потерпілий не чинить ніякого опору, покинув його лежати на підлозі та пішов до своєї палати №6 хірургічного відділення вказаної лікарні.

Внаслідок вчинення протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_8 відповідно до довідки №121 від 28.03.2024 виданої КНП «Криворізька міська лікарня №16» КМР отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, субдуральної гематоми правої півкулі (виявлено згідно КТ від 28.03.2024).

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками умисного спричинення тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, вважав його обґрунтованим та просив задовольнити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під ватою, оскільки існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вказує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, тому усвідомлюючи можливість застосування до нього покарання, передбаченого санкцією інкримінованої статті і бажаючи його уникнути, а також відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, наявний очевидний ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду. Крім того вказує, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого і свідків, у зв`язку з чим є необхідність забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного не допущення настання ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не оспорював обґрунтованість підозри, заперечував проти заявленого клопотання, вказував на те, що він має на утриманні неповнолітню доньку, яка наразі живе з його батьками, оскільки він призваний на військову службу. Його батьки та донька виїхали з тимчасово окупованої території, він винаймає їм житло та допомагає матеріально, просить застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечує проти задоволення клопотання, оскільки ризики на які посилається прокурор не були доведені в судовому засіданні, просить застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання та дослідивши протоколи огляду місця події, протоколи допиту свідків, протокол проведення слідчого експерименту, приходить до наступного висновку.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Прокурором доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 провадиться досудове розслідування, і йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Також, висунута підозра обґрунтована доказами, зібраними в порядку передбаченому КПК України.

Підозрюваного ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України було затримано 28.03.2024.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Враховуючи те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення, що йому інкримінується, та за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.

Також має враховуватися й позиція Європейського суду з прав людини. Зокрема, варто звернути увагу на п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, відповідно до якого «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90).

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема в п. 80 рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Також п.1 ч.1 ст.178 КПК України зобов`язує оцінити вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя має встановити наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, а також те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатньо для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так при розгляді даного клопотання суд враховує стан здоров`я підозрюваного, який потребує лікування в умовах стаціонару та його особу, який є військовослужбовцем, має постійне місце мешкання та реєстрації, має на утриманні неповнолітню доньку, раніше не судимий, та враховує наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, суд також враховує вимоги ст.183 КПК України, згідно яких , тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та вважає, що такий запобіжний захід як особисте зобов`язання забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді, з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст.176-178, 181, 184, 194 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

Клопотання старшого ОСОБА_6 погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді особистого зобовязання на строк до 29 травня 2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки :

- прибувати до слідчого, прокурора або до суду залежно від стадії кримінального провадження за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд залежно від стадії кримінального провадження про зміну місця служби з ВЧ НОМЕР_1 на іншу військову частину або про звільнення з військової служби.

Контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 , покласти на ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених цією ухвалою зобов`язань до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2-х розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: