Справа № 308/6471/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчої СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , у рамках кримінального провадження, відомості про яке 09.04.2024 року внесені до ЄРДР за №0000881, погоджене з прокурором, про застосування відносно :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , ромської народності, громадянки України, з незакінченою середньою освітою, не працюючої, раніше судимої, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчою клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за процесуального керівництва Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000881, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

Незважаючи на викладене, 09.04.2024 близько 21:00 год. ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , а саме біля готелю «Закарпаття», підійшовши до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирвала із рук останньої сумку без маркувань леопардового кольору, в якій були особисті речі та грошові кошти ОСОБА_8 , сума яких встановлюється.

Після цього, ОСОБА_8 попросила ОСОБА_6 повернути належну їй сумку, на що ОСОБА_6 почала наносити потерпілій ОСОБА_8 удари долонями по обличчю та колінами в область живота і після того, як потерпіла ОСОБА_8 нахилилась від ударів, ОСОБА_6 нанесла їй ще один удар рукою в область голови (затилку).

Після цього ОСОБА_6 втекла з місця події, розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, завдавши своїми діями потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму, що встановлюється.

Таким чином ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

10.04.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 09.04.2024, протоколом огляду місця події від 09.04.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.04.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 10.04.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 10.04.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.04.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 10.04.2024, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 10.04.2024, двома протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

Необхідність у застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою викликана тим, що наявні ризики, у зв`язку з якими до неї необхідно застосувати відповідний запобіжний захід.

Що стосується ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то ОСОБА_6 може:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Злочин, який інкримінують ОСОБА_6 є тяжким, і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

2. Незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні.

ОСОБА_6 , з урахуванням відомих їй обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на вищевказаних свідків та потерпілу, а також інших, які слідчим та судом ще не допитані, у даному кримінальному провадженні, шляхом умовляння, підкупу тощо для зміни ними показань на її користь. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас варто зауважити, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

3. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Будучи на волі, ОСОБА_6 й надалі матиме можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення. оскільки, остання раніше судима Ужгородським міськрайонним судом від 21.12.2021 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України строком на 5 (п`ять) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнена від відбуття покарання з випробуванням, якщо вона протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави унеможливить запобігання ризикам, вказаним у клопотанні, а тому необхідно застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, орган досудового розслідування вивчивши докази здобуті під час досудового розслідування, враховуючи вимоги ст. ст.177, 178, ст. 183 КПК України, приходить до висновку про неможливість забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_6 покладених на неї обов`язків, а також запобігти ризикам: переховуватися від органів досудового розслідування та спробам вчиняти інші кримінальні правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому слідчий просить застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладеними в такому підставами. Просив обрати відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що підозра є обґрунтованою та наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема: підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування, впливати на потерпілу та свідків по справі чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідча ОСОБА_4 в судовому засіданні подане нею клопотання підтримала у повному обсязі.

Захисник підозрюваної ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечила щодо задоволення внесеного слідчою клопотання.

Підозрювана ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечила щодо клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК Кримінального кодексу України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Дане кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 09.04.2024, протоколом огляду місця події від 09.04.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.04.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 10.04.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 10.04.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.04.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 10.04.2024, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 10.04.2024, двома протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваної ОСОБА_6 , яка раніше судима Ужгородським міськрайонним судом від 21.12.2021 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України строком на 5 (п`ять) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнена від відбуття покарання з випробуванням, якщо вона протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки. Однак не дивлячись на це, підозрювана ОСОБА_6 знову вчиняє аналогічний злочин проти власності із застосуванням насильства.

Крім цього, судом враховано також те, що ОСОБА_6 перебуваючи в працездатному віці офіційно ніде не працює.

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи наявні ризики, існування яких доведено, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у даному випадку не забезпечить потреби досудового розслідування на даному етапі, та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної.

На даній стадії досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Слідчий суддя погоджується із твердженням органу досудового розслідування про наявність ризику можливого переховування підозрюваної ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваній ОСОБА_6 та тяжкості можливого призначення покарання.

Також слідчий суддя враховує те, що підозрювана має можливість незаконно випливати на свідків, потерпілу по кримінальному провадженню.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою.

Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_6 заходу забезпечення кримінального провадження - запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

На думку слідчого судді, з огляду на вказані вище обставини, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_6 .

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Тобто, не визначати розмір застави у випадках, передбачених ч.4 ст.183 КПК України є правом, а не обов`язком слідчого судді.

Приймаючи до уваги обставини вчиненого злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , зокрема те, що ступінь спричиненої шкоди на даний час ще не визначено та особу підозрюваної, суд вважає за можливе при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, що узгоджується з роз`ясненнями викладеними у листі ВССУ 04.04.2013 № 511-550/0/4-13, а саме: «Слідчому судді необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави, як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.»

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, суд, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог ч.5 ст.182 КПК України, і вважає, що розмір застави, враховуючи її майновий та сімейний стан, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, та який є помірним для неї, передбачений цим Кодексом, слід визначити у розмірі - 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 грн.

У разі внесення застави на ОСОБА_6 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , ромської народності, громадянки України, з незакінченою середньою освітою, не працюючої, раніше судимої, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 23 год. 49 хв. 07.06.2024 року.

Строк тримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою рахувати з моменту її фактичного затримання з 23 год. 49 хв., 09.04.2024 року.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладених на неї обов`язків передбачених КПК України, - в розмірі 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 грн.

Роз`яснити, що підозрювана ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому вона фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади ГУ ДМС у Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1