Номер провадження: 11-кп/813/1482/24
Справа № 521/4660/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 29.03.2024 року стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 20.12.2023 року Київським районного суду м. Одеси за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді 2 (двох) місяців арешту, на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного цим вироком покарання частково приєднано невідбутне покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 27.09.2023 року, у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт, із співвідношення, встановленого п.п.4 ч.1 ст.72 КК України (одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт), що становить 10 (десять) днів арешту та остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 2 (двох) місяців 10 (десяти) днів арешту,

про заміну невідбутої частини покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду, постановлену в порядку ст.59-1 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України,

встановив:

оскарженою ухвалою задоволено подання ДУ «Одеський слідчий ізолятор» про заміну невідбутої частини покарання у відношенні ОСОБА_8 та йому призначене покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

Ухвалою суду покладено на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.1, 2, 3 ч.2 ст. 59-1 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання, відповідно до ст. 72 КК України, 9 днів арешту за 18 днів пробаційного нагляду.

Ухвалою суду ОСОБА_8 звільнено з-під варти.

Строк відбування призначеного покарання визначено рахувати з 29.03.2024 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду, заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить її скасувати у частині заміни невідбутої частини покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду, зарахування строку відбутого покарання та обчислення початку строку покарання, з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, та постановити в цій частині нову ухвалу, якою замінити ОСОБА_8 невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2023 року у виді арешту строком 2 (два) місяці 1 (один) день на покарання у виді пробаційного нагляду строком на 4 (чотири) місяці 2 (два) дня, відповідно до положень ст.72 КК України щодо їх співвідношення.

Початок строку відбування покарання у виді пробаційного нагляду рахувати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Також прокурор просить виключити абзац сьомий резолютивної частини ухвали.

В іншій частині прокурор просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Прокурор зазначає, що ОСОБА_8 вироком Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2023 року засуджено за ч.2 ст.389 КК України, та на підставі ст.71 КК України йому призначене остаточне покарання у виді 2 (двох) місяців 10 (десяти) днів арешту. Засуджений ОСОБА_8 утримувався та відбував покарання у виді арешту в ДУ «ОСІ», початок строку покарання у виді арешту 20.03.2024 року, кінець строку покарання 30.05.2024 року. Станом на 29.03.2024 року, на момент розгляду місцевим судом подання ДУ «ОСІ» невідбута частина покарання у виді арешту становила 2 (два) місяці 1 (один) день. Прокурор вважає, що місцевим судом не вірно трактовано зміни, які внесені до КК України 28.03.2024 року відповідно до ЗУ №3342-IX від 23.08.2023 року «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань в умовах воєнного стану», яким внесено ряд змін та доповнень до діючого законодавства України, у тому числі до закону про кримінальну відповідальність та відповідно не вірно визначено механізм проведення заміни невідбутої частини покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду та обчислення початку строку покарання у виді пробаційного нагляду.

Прокурор звертає увагу, що фактично судом першої інстанції всупереч вимог діючого законодавства України ОСОБА_8 проведено не заміну невідбутої частини покарання у виді арешту строком 2 (два) місяці 1 (один) день на покарання у виді пробаційного нагляду відповідно до ст.72 КК України, а призначено покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, у межах строку призначення покарання відповідно до положень ч.4 ст.59-1 КК України (на строк від одного до п?ять років).

Також прокурор вказує, що місцевим судом у резолютивній частині ухвали від 29.03.2024 року невірно визначено початок строку відбування покарання у виді пробаційного нагляду з 29.03.2024 року (з моменту проголошення ухвали), що суперечить положенням ч.1 ст.49-2 КВК України, відповідно до яких строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Апеляційний розгляд проведено за відсутністю засудженого ОСОБА_8 , який будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду, у судове засідання не з`явився, а враховуючи вимоги апеляційної скарги, в якій не ставиться питання про погіршення становища засудженого, розгляд справи за відсутністю засудженого не порушує його прав.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Стаття 370 України (далі - КПК) передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

28 березня 2024 року набув чинності Закон України від 23 серпня 2023 року №3342-IX «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» (далі Закон 3342-ІХ), в результаті чого КК України був доповнений таким видом покарання, як пробаційний нагляд (п.7-1 ч.1 ст.51 та ст.59-1 КК України).

Законом 3342-ІХ також доповнено пунктом 23 Розділ ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КК України, відповідно до якого з дня набрання чинності Законом засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, невідбута частина покарання має бути замінена на інший вид покарання відповідно до ст. 72 КК України.

На підставі Закону 3342-ІХ стаття 72 КК України також зазнала змін, зокрема відповідно до п.п. «в» п.2 ч.1 згаданої норми при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають два дні пробаційного нагляду.

У КПК України відсутні спеціальні норми про порядок заміни покарання у випадках доповнення КК України положеннями про новий вид покарання та скороченням категорій осіб, до яких може бути застосовано покарання, яке раніше вже було закріплене у кримінальному законодавстві.

Разом з цим, п.14 ч.1 ст.537 КПК містить положення про те, що під час виконання вироків суд має право вирішувати інші питання про різні сумніви й суперечності, що виникають при виконанні вироку.

З огляду на приписи п.10 та 14 ч.1 ст.537 КПК можна дійти висновку, що суд має право вирішувати питання про заміну арешту на пробаційний нагляд, що належить до питань, пов`язаних із виконанням вироку, порядок вирішення яких регламентовано ст. 539 КПК, відповідно до якої питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 вироком Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2023 року засуджений за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді 2 (двох) місяців арешту. На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного цим вироком покарання частково приєднано невідбутне покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 27.09.2023 року, у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт, із співвідношення, встановленого п.п.4 ч.1 ст.72 КК України (одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт), що становить 10 (десять) днів арешту, та остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 2 (двох) місяців 10 (десяти) днів арешту.

Строк відбування покарання обчислюється з моменту фактичного затримання засудженого для доставлення в установу відбування покарання на виконання вироку суду, що набрав законної сили.

Згідно розпорядження Київського районного суду м. Одеси вказаний вирок набрав законної сили 22.01.2024 року.

28.03.2024 року ДУ «Одеський слідчий ізолятор» звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із поданням про заміну невідбутої частини покарання ОСОБА_8 , призначеної вироком Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2023 року на інший вид покарання відповідно до ст.72 КК України та відповідно до змін, внесених законом України №3342-ІХ.

Згідно подання, початок строку покарання ОСОБА_8 20.03.2024 року, а кінець строку 30.05.2024 року. Станом на 28.03.2024 року ОСОБА_8 відбув 8 (вісім) днів арешту в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», невідбута частина покарання складає: 2 (два) місяці 2 (два) дні арешту.

Тобто, станом на день розгляду подання представника установи виконання покарань - 29.03.2024 року, ОСОБА_8 відбув фактично 9 (дев?ять) днів арешту, а не відбутим залишається покарання у виді арешту строком 2 (два) місяці 1 (один) день, що в перерахунку у пробаційний нагляд у співвідношенні, передбаченому п.п. «в» п.2 ч.1 ст.72 КК України, складає 4 (чотири) місяці 2 (два) дня.

Враховуючи положення статті 49-2, якою КВК України також доповнено Законом 3342-ІХ, апеляційний суд визнає слушними доводи прокурора про невірне визначення місцевим судом початку строку відбування покарання у виді пробаційного нагляду з моменту проголошення ухвали, оскільки відповідно до згаданої норми початком строку відбування покарання у виді пробаційного нагляду є день постановки засудженого на облік уповноваженим органом пробації.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора та матеріали судової справи, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції припустився помилки перерахувавши строк невідбутого ОСОБА_8 покарання у виді арешту на 1 рік пробаційного нагляду та невірно визначив початок строку відбування такого покарання. Крім того, місцевий суд мав прийняти рішення про заміну покарання, а не призначення нового покарання.

Таким чином, в даному випадку, розглядаючи подання представника установи виконання покарань, суд мав керуватись виключно положеннями ст.72 КК України, що визначено пунктом 23 Розділ ІІ «Прикінцеві та перехідні положення».

Крім того, визначаючи початок строку відбування покарання у виді пробаційного нагляду, місцевий суд мав керуватись положеннями ст.49-2 КВК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Оскільки в апеляційній скарзі прокурора ставиться вимога щодо скасування ухвали в частині заміни невідбутої частини покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду, але судом фактично прийнято рішення про призначення нового покарання, що є підставою для скасування ухвали в цілому та прийняття апеляційним судом рішення по суті подання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення подання начальника ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та заміну засудженому ОСОБА_8 невідбутої частини покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2023 року у виді арешту строком 2 (два) місяці 1 (один) день на покарання у виді пробаційного нагляду строком на 4 (чотири) місяці 2 (два) дня, відповідно до положень ст.72 КК України щодо їх співвідношення, з покладенням на засудженого обов`язків, передбачених п.1, 2, 3 ч.2 ст. 59-1 КК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 29.03.2024 року, якою задоволено подання ДУ «Одеський слідчий ізолятор» про заміну невідбутої частини покарання засудженому та ОСОБА_8 призначено покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду, з покладенням обов?язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання ДУ «Одеський слідчий ізолятор» про заміну невідбутої частини покарання у відношенні ОСОБА_8

Замінити засудженому ОСОБА_8 невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2023 року у виді арешту строком 2 (два) місяці 1 (один) день на покарання у виді пробаційного нагляду строком на 4 (чотири) місяці 2 (два) дня, відповідно до положень ст.72 КК України щодо їх співвідношення.

Покласти на засудженого ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.1, 2, 3 ч.2 ст. 59-1 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування покарання у виді пробаційного нагляду рахувати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4