Справа № 947/1597/24
Провадження № 1-кс/947/3108/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000970 від 20.06.2023, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000970 від 20.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 209 ККУкраїни.

19.01.2024 року в рамках провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч.4 ст. 191 КК України.

19.01.2024 року органом досудового розслідування проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

13.02.2024 року ухвалою слідчого судді накладено арешт на вилучені під час обшуку речі банківськи картки, договір №27/10 від 27.10.2023 року, USB флеш карту.

Представник власника майна звертається з клопотанням про скасування арешту та зазначає, що усі вилучені в ході обшуку речі та документи не мають жодного відношення до кримінального провадження. В ході обшуку стороні обвинувачення надавався повний доступ до інформації на електронних пристроях. Вважає, що накладено арешт необгрунтовано, без належних підстав для його задоволення, у зв`язку з чим просить скасувати арешт та певернути вилучене майно власнику.

В судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 вимоги заявленого клопотання підтримав у повному обсязі з мотивів та підстав, наведених у клопотанні.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, вважаючи, що арешт майна слідчим суддею накладено законно та обґрунтовано, звернув увагу, що вилучені банківські картки потребують дослідженню так як на них міститься інформація яка є важливою по справі та підтверджує перерахування грошових коштів, вилучені договора також є речовим доказом та містять необхідну інформацію для розслідування вказаного кримінального провадження.

Розглянувши клопотання про скасування арешту майна, вислухавши позицію учасників судового процесу, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Першочергово, при вирішенні питання скасування арешту майна, слідчий суддя враховує наступні положення норм національного та міжнародного законодавства, а саме:

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК України);

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України);

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 16 КПК України);

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК України);

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права (ст. 1 Протоколу №1 (1952 рік) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод);

Статтю 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004).

Висновки ЄСПЛ, у яких неодноразово нагадувалося, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Керуючись наведеними нормами, які регламентують ступінь втручання у право власності особи, які визначають підстави та умови такого втручання, а також які забезпечують право власності фізичних та юридичних осіб, слідчий суддя зазначає наступне.

Так, з огляду на відомості, які зазначені в поданому клопотанні, а також долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що наразі об`єктивно та небезпідставно стороною обвинувачення здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000970 від 20.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 209 КК України.

В хоі досудового розслідування, ОСОБА_6 було повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 191 КК України: розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у великих розмірах та в умовах воєнного стану.

Наведені висновки слідчого судді додатково підтверджуються тим, що наразі в рамках такого кримінального провадження наявна особа, яка набула процесуального статусу підозрюваного.

Між тим, представник зазначає, що особа, яка являється власником арештованого майна ( ОСОБА_5 ) будь-якого процессуального статусу в рамках означеного кримінального провадження не набула, в зв`язку з чим фактично наразі стороною обвинувачення не встановлено причетність останньої до вчинення кримінальних правопорушень в рамках розслідуваного кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує, що метою застосування арешту майна згідно ухвали від 13.02.2024 року було забезпечення збереження речових доказів, зокрема їх подальше дослідження для того, щоб підтвердити або спростувати важливість вилученого майна для розслідуваного кримінального провадження.

На теперішній час позиція представника відносно арештованого носія флеш карти є послідовною, обґрунтованою та вмотивованою, й з її аналізу вбачається, що під час обшуку стороні обвинувачення було надано доступ до інформації яка мічтиться на вказаному носії, окрім того, після накладення арешту сторона обвинувачення мала можливість дослідити всі відомості які містяться на носії.

Прокурор в судовому засідані звернув увагу на те, що на дний час ще перевіряється факт того, що саме на вилучені банківські картки незаконно перераховувалися грошові кошти, вилучені договора місять на собі інформацію яка стосується кримінального провадження.

Між тим прокурором не надано в судовому засіданні будь яких належних доводів того, що на вилученому носії міститься будь яка інформація яка має відношення до вказаного кримінального провадження.

Оскільки з моменту фактичного вилучення флеш носія, й до моменту вирішення питання скасування арешту майна минуло більше одного місяця, у сторони обвинувачення об`єктивно було вдосталь часу для дослідження вилученої USB флеш карти, між тим прокурором в судовому засіданні не надано будь яких додаткових доказів на підтвердження необхідності подальшого арешту, з огляду на вищенаведену правову позицію представника, слідчий суддя вважає, що клопотання представника підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 169, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000970 від 20.06.2023 задовольнити частково.

Скасувати арешт в частині користування та розпорядження, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.02.2024 року на USB флеш карту 4 Gb, 2 карти SD «Transcend 1 Gb» та San Disk Ultra 64 Gb.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно, арешт майна відносно якого скасовано, підлягає поверненню особі, у якої воно було вилучено.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1