Справа № 572/859/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

судді ? ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно),

обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно),

його захисника ? адвоката ? ОСОБА_5 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Зарічне в режимі відеоконференції клопотання прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого на АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2024 року прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням, у якому просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 діб із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 інкримінується придбання, збігання та збут психотропної речовини PVP, яка відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, у великих розмірах (ч. 2 ст. 309 КК України); незаконне зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP, вчиненого повторно протягом 2023 року (ч. 2 ст. 307 КК України); використання коштів, здобутих від незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, з метою продовження некоконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовим (ч. 1 ст. 306 КК України).

В обґрунтування клопотання прокурор покликається на обґрунтовану підозру, продовження існування ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 .

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2024 року ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 22 червня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення чи захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подано прокурором 04 червня 2024 року, тобто у межах строку, визначеного ч. 1 ст. 199 КПК України, а саме не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Згідно письмової розписки це клопотання ОСОБА_4 отримав 04 червня 2024 року, про що також ствердив в суді.

Частиною 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України передбачено, зокрема, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

В судовому засіданні встановлено, що заявлені стороною обвинувачення ризики не зменшилися та виправдовують подальше тримання ОСОБА_4 під вартою.

Продовжує існувати ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з огляду на тяжкість вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень та покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, яке йому загрожує. І хоча тяжкість покарання не є самостійною підставою для тримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Реальним залишається також ризик продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки слідством встановлено, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має постійних доходів, а тому це дає достатні підстави вважати, що вчинення злочинів є для нього основним джерелом доходу, що вкотре підтверджує наявність вказаного ризику.

На переконання суду, такий запобіжний захід як домашній арешт, на застосуванні якого наполягає сторона захисту, не позбавить ОСОБА_4 можливості продовжити свою злочинну діяльність, адже за матеріалами справи, інкриміновані йому злочини він вчинив саме за місцем свого проживання, як це було встановлено в ході судового розгляду.

Наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується доказами, зібраними органом досудового розслідування, а саме: протоколом допиту свідка особи із зміненими анкетними даними ОСОБА_7 ; матеріалами контролю за вчиненням злочину від 18 листопада 2023 року; протоколами допиту понятих; висновками експертів; протоколом огляду відеозапису від 16 березня 2023 року приміщення ТОВ «Нова Пошта» в м Сарни, на вул. Варшавській, 2Є; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також іншими зібраними по справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Прокурор, звертаючись з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 та при розгляді клопотання довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 особливо тяжкого (ч. 1 ст. 306 КК України), тяжкого (ч. 1 ст. 307 КК України), та нетяжкого (ч. 2 ст. 209 КК України) злочинів, наявність достатніх даних вважати, що існують ризики переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, як і довів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів (особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт) не зможуть забезпечити запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності доведених прокурором ризиків визначених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, сімейний та майновий стан.

З урахуванням особи підозрюваного, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що ризики на які посилається сторона обвинувачення не зменшилися, та виправдовують подальше тримання ОСОБА_4 під вартою, суд вважає за можливе продовжити строк тримання під вартою для ОСОБА_4 про який просить прокурор.

За правилами ч. 3 ст. 183 КПК України суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, майнового та сімейного стану обвинуваченого, даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, суд вважає за доцільне визначити розмір застави у мінімальному розмірі, визначеного щодо особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як це унормовано п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України. Такий розмір застави на переконання суду буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193-197, 199, 205, 315, 395 КПК України

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сарни, Рівненської області, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_1 , громадянину України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят днів.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу 80 (Вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240,00 грн (Двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень).

Застава може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У випадку внесення застави та з моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, покласти на обвинуваченого такі обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом;

- не відлучатися з м. Сарни, Рівненської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи, навчання;

- утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні;

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 16 серпня 2024 року.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та надіслати ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Ухвалу суду може бути оскаржено безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1