справа № 208/6265/20
№ провадження 1-кп/208/218/24
ВИРОК

Іменем України

11 березня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0001135 відносно:

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, на утриманні має доньку 2024 року народження, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , який є судимим:

- 10.04.2020 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 185, 75, 76 КК України до 2 років обмеження волі, з іспитовим строком на 1 рік,

- 06.08.2020 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185, 70 ч.4, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки,

і обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року, ОСОБА_6 вчинивши кримінальні правопорушення передбачені ч.2 ст. 185 КК України, за які засуджений 10.04.2020 року вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, знов вчинив аналогічний злочин.

На початку березня 2020 року, в ранковий час доби, ОСОБА_6 прийшов до квартири АДРЕСА_3 , де мешкає раніше знайома йому ОСОБА_5 .

Перебуваючи в коридорі зазначеної квартири, Рекун побачив в кімнаті належний ОСОБА_9 мобільний телефон «Samsung-A105FZKGSEK», і реалізовуючи свій раптово виниклий протиправний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись тим, що потерпіла вийшла на кухню квартири і тимчасово втратила контроль за належним їй майном, зайшов до кімнати, звідки таємно викрав зазначений мобільний пристрій.

Заволодівши зазначеним майном, Рекун залишив місце вчинення злочину, викраденим у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди в розмірі вартості мобільного телефону, в сумі 2 105,33 гривні.

В судовому засіданні обвинувачений Рекун свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив суду наступне.

З потерпілою ОСОБА_9 він раніше знайомий, неприязливих стосунків не має. На початку березня 2020 року, він зранку прийшов до потерпілої в квартиру, яка розташована по АДРЕСА_4 . Знаходячись в коридорі квартири деякий час спілкувався з ОСОБА_9 , після чого вона на його прохання пішла на кухню за водою. Поки потерпіла перебувала на кухні, він зазирнув в кімнату, де побачив на шафі мобільний телефон. Раптово вирішив його викрасти так як мав матеріальні проблеми. Він взяв телефон та поклав його собі до кишені, після чого попив води та залишив квартиру. Телефоном деякий час користувався, а потім здав до ломбарду. Далі, викупив телефон з ломбарду, а згодом знов заклав. Гроші витратив на власні потреби.

Він неофіційно працює, заробляє собі на життя. Також приймає участь в волонтерській діяльності. Щойно в нього народилась дитина. Він не має наміру повертатись до злочинного життя. У скоєному щиро кається. Визначену потерпілою шкоду він повністю виплатив. Просить його суворо не карати.

Окрім повного визнання вини обвинуваченим, вона повністю підтверджується наступними доказами, які були предметом дослідження при судовому розгляду справи:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила суду, що з обвинуваченим знайома, неприязливих стосунків з ним не має. Боргових зобов`язань між ними не було. На початку березня 2020 року, Рекун вранці прийшов до неї додому, в квартиру по АДРЕСА_4 . Знаходячись в коридорі квартири, вони деякий час спілкувались. Потім, на прохання Рекун налити йому води, вона пішла на кухню. Після її повернення, Рекун випив води та залишив квартиру. Ввечері виявила відсутність мобільного телефону «Самсунг», яким користувався її син. Телефон знаходився на полиці в кімнаті. Маючи підозру, що крадіжку вчинив Рекун, певний час намагалась самостійно повернути телефон. В подальшому, за наполяганням чоловіка написала заяву до поліції. Ніяких претензій до обвинуваченого вона не має;

- показаннями свідка ОСОБА_10 який пояснив, що був понятим при проведенні з Рекун слідчого експерименту. Під час слідчої дії обвинувачений пояснив, як саме викрадав мобільний телефон. Подробиць розповіді про крадіжку, не пам`ятає. Протокол він читав, все було записано вірно і він його підписав;

-як підстави початку досудового розслідування - витягом з ЄРДР від 16.07.2020 року, з правовою кваліфікацією ч.2 ст. 190 КК України, згідно якого ОСОБА_5 заявила про шахрайські дії раніше знайомого Рекун, який заволодівши її телефоном та скориставшись її тимчасовою відсутністю, втік з квартири (т.2 а.с. 1);

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілої ОСОБА_9 з аналогічними обставинами (т.2 а.с. 7);

-протоколом огляду місця події квартири АДРЕСА_3 , яким зафіксована обстановка на місці вчинення злочину, фото таблицею до слідчої дії (т.2 а.с. 38-42);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала обвинуваченого Рекун як особу, після уходу якого з її квартири за адресою: АДРЕСА_5 , вона виявила відсутність мобільного телефону «Самсунг», фото таблицею до слідчої дії (т.2 а.с. 21-24);

-специфікацією до договору фінансового кредиту від 28.05.2020 року, відповідно до якого обвинувачений Рекун під заклад мобільного телефону ««Samsung-A105F», отримав в ПТ «Ломбард «Гарант» «Імперіал» Батура і Компанія» фінансовий кредит (т.2 а.с. 19-20);

-речовим доказом по справі - вилученим в ПТ «Ломбард «Гроші тут» мобільним телефоном «Samsung-A105F» (т.2 а.с. 54-59);

-протоколом пред`явлення речей для впізнання, згідно якого потерпіла ОСОБА_9 серед пред`явлених їй мобільних телефонів, впізнала викрадений у неї, і саме той, який вилучений в ПТ «Ломбард «Гроші тут», фото таблицею до слідчої дії (т.2 а.с. 64-68);

-висновком товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/684 від 30.07.2020 року, відповідно до якого вартість телефону «Samsung-A105FZKGSEK» становить 2 105,33 гривні (т. 2 а.с. 32-35);

-протоколом слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_9 , відповідно до якого остання перебуваючи в належній їй квартирі АДРЕСА_3 , пояснила обстановку та обставини вчинення відносно неї злочину. До неї в квартиру прийшов Рекун, з яким вона спілкувалась в коридорі. Знаходячись в коридорі, візуально оглядається спальна кімната та шафа, на якій в той час знаходився мобільний телефон. Відстань від коридору до шафи становить близько 2 метри. Рекун попросив склянку води і вона пішла на кухню, при цьому втративши того з поля зору. Приблизно через хвилину вона повернулась в коридор. Рекун перебував в тому ж положенні. Він випив води та пішов з квартири (т.2 а.с. 44-48);

-протоколом слідчого експерименту з обвинуваченим Рекун, відповідно до якого останній перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , пояснив обстановку та обставини вчинення ним злочину. В ранковий час, він зайшов в цю квартиру, до своєї знайомої ОСОБА_9 . Спілкувався з нею в коридорі приблизно три хвилини. Попросив у потерпілої води, а коли та пішла на кухню, зазирнув в кімнату розташовану праворуч від входу. В кімнаті, на шафі, побачив мобільний телефон, який викрав та поклав собі в кишеню. Дочекавшись ОСОБА_9 , він залишив квартиру. Мобільний телефон здав в ломбард (т.2 а.с. 82-93);

-постановою слідчого від 31.07.2020 року, дії Рекун перекваліфіковані на ч.2 ст. 185 КК України (т.2 а.с. 50)

Аналізуючи викладене за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження та визначеного обсягу доказів на їх підтвердження, керуючись законом, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, сукупності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає визнання ним своєї вини та щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину під час досудового розслідування та судового розгляду справи, повне та добровільне відшкодування завданої злочином шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Питання про призначення покарання при постановленні вироку суд вирішує в залежності від доведеності винуватості особи у вчиненні злочинних дій за обставин, пред`явлених в обвинуваченні, з урахуванням вимог статей 50, 65 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання має на меті не тільки кару, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, ризик вчинення Рекун повторного кримінального правопорушення та ризик його небезпеки для суспільства і для окремих осіб, визначені як середній. На думку органу пробації, виправлення обвинуваченого можливо без позбавлення волі або обмеження його волі на певний строк.

Досудова доповідь не будучі обов`язковою для прокурора та суду, враховується при вирішенні питання щодо призначення виду та міри покарання обвинуваченій особі.

Частиною 1 ст. 70 КК України встановлено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до 4 зазначеної статті, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Злочин інкримінований Рекун за теперішнім кримінальним провадженням, вчинений ним в березні 2020 року.

10.04.2020 року, Рекун засуджений вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська по ч.2 ст. 185 КК України, за кримінальні правопорушення скоєнні ним в грудні 2019 року.

06.08.2020 року Рекун засуджений вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185, 70 ч.4, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки.

Враховуючи викладене, покарання яке може бути застосовано до Рекун, є остаточно визначений відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України більш суворий його вид - позбавлення волі, що застосований до нього за останнім у часі вироком.

Міра покарання визначається судом з врахуванням обставин які пом`якшують покарання (п.1 та 2 ст. 66 КК України), відсутністю обставин, які б його обтяжували. Свою вину у вчиненні злочину Рекун визнав повністю.

Статтею 69-1 КК України встановлено, що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої ст. 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» та у справі «Фрізен проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принцип «законності» і воно не було свавільним»

У справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ зазначив: «для того щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи»

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому Рекун міри покарання, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є судимим, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, скарг за місцем мешкання на останнього не надходило, вину визнав повністю, враховує обставини які пом`якшують покарання, відсутність обставин які його обтяжують.

Враховуючи викладене, принцип індивідуалізації покарання, позицію державного обвинувачення та потерпілої сторони, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі, з встановлення іспитового строку.

Іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до дотримання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого, попередження вчиненням нових злочинів.

Питання речового доказу по справі вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування, за клопотанням слідчого ухвалою суду надано тимчасовий доступ та вилучення в ПТ «Ломбард «Гроші тут» предмету злочинного посягання - мобільного телефону «Samsung-A105FZKGSEK», закладеного до фінансової установи обвинуваченим.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 131 КПК України, суть якого полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Мобільний пристрій визнаний речовим доказом по справі та ухвалою слідчого судді на нього накладено арешт.

Підставою скасування арешту майна є ухвалення судового рішення, яким закінчується судовий розгляд.

Вартість телефону визначена в кримінальному провадженні товарознавчою експертизою, і становить 2 105, 33 гривні.

Відповідно до розписки потерпілої ОСОБА_9 , остання отримала від обвинуваченого Рекун 6 000 гривень в якості компенсації матеріальної шкоди. Ніяких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого вона не має.

Враховуючи викладене, неоскаржену правомірність володіння ПТ «Ломбард «Гроші тут» мобільним телефоном «Samsung-A105FZKGSEK», суд вважає за необхідне повернути його зазначеній фінансовій установі.

Процесуальні витрати по проведенню судової експертизи, згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Враховуючи існуючий ризик переховування Рекун від суду та ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення, прокурором просив до набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Виходячи з доведеності ризиків для застосування заявленого прокурором запобіжного заходу, відсутністю заперечень зі сторони захисту, суд вважає обрання цього заходу доцільним та необхідним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Відповідно ст. 70 ч.4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.08.2020 року, більш суворим покаранням за теперішнім вироком, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 процесуальні витрати по проведенню судової експертизи, у сумі 653,80 гривень на користь держави.

Речовий доказ по справі - мобільний телефон «Samsung-A105FZKGSEK», який знаходиться на зберіганні в Кам`янському РУП, знявши арешт з майна, повернути ПТ «Ломбард «Гроші тут» в повне володіння.

До набрання вироком законної сили, обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1