703/1130/24
1-кп/703/350/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження від 16.02.2024 під №0000064 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тубільці Черкаського району Черкаської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працюючого двірником ОСББ «Невського 15», неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.308, ч.1 ст.309 КК України, з угодою про визнання винуватості від 13 березня 2024 року,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_4 16.02.2024 близько 11 год. 00 хв., перебуваючи в салоні власного автомобіля «КІА 8НЦМА», д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився на прибудинковій території будинку АДРЕСА_3 , умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу та будучи переконаним, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав одну чарункову упаковку з десятьма таблетками медичного препарату «Метафін 1С», які згідно висновку судово-хімічної експертизи від 27.02.2024 №СЕ-19/124-240/2443-НЗПРАП, містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, що належали ОСОБА_6 , який їх 16.02.2024 законно отримав перебуваючи на програмі замісної підтримувальної терапії для наркозалежних людей комунального некомерційного підприємства «Смілянська багатопрофільна лікарня ім. Софії Бобринської».

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 в цій частині обвинувачення кваліфіковані судом за ч.1 ст.308 КК України, як викрадення наркотичних засобів.

Він же, 16.02.2024, близько 11 год. 00 хв. перебуваючи в салоні власного автомобіля «КІА БНІІМА», д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився на прибудинковій території будинку АДРЕСА_3 , залишив зберігати при собі попередньо викрадені ним у ОСОБА_6 десять таблеток медичного препарату Метафін 1С», для власного вживання, без мети збуту.

Цього ж дня, з 12 год. 22 хв. по 13 год. 28 хв. у ОСОБА_4 , на узбіччі автомобільної дороги, неподалік перехрестя вул. Кармелюка та Б Хмельницького м. Сміла Черкаської області, у ході проведення особистого обшуку із зовнішніх кишень куртки виявлено та вилучено вказані десять таблеток медичного препарату «Метафін 1С», які згідно висновку судової-хімічної експертизи від 27.02.2024 №СЕ-19/124-240/2443-НЗПРАП, містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон. Загальна маса наркотичного засобу метадону становить 0,234 г.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 №188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» метадон масою 0,234 г відноситься до розмірів, придбання та зберігання яких, тягне за собою кримінальну відповідальність.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 в цій частині обвинувачення кваліфіковані судом за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

13 березня 2024 року прокурор Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні від 16.02.2024 під №0000064, та обвинувачений ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 у цьому провадженні на підставі ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, на укладення якої прокурору попередньо надана письмова згода потерпілим ОСОБА_6 від 13 березня 2024 року.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.308, ч.1 ст.309 КК України, обвинувачений зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.308, ч.1 ст.309 КК України, у межах висунутого йому обвинувачення у кримінальному провадженні, а також сприяти розслідуванню кримінального провадження.

Крім того, сторони угоди узгодили покарання за ч.1 ст.308 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки та призначення остаточного покарання на підставі ч.1 ст.70, ч.1 ст.72 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України та покладенням на засудженого обов`язків, передбачених ст.76 КК України, наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, які визначені у ст.476 КПК України, щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав, просив її затвердити та призначити узгоджене сторонами покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.308 та ч.1 ст.309 КК України, за фактичними обставинами, вказаними у обвинувальному акті, та надав згоду на застосування узгоджених видів та розмірів покарання, а також призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у разі затвердження угоди про визнання винуватості, просив її затвердити.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, переконався, що при укладенні угоди про визнання винуватості сторони діяли добровільно, кваліфікація дій обвинуваченого є правильною. Кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.308 та ч.1 ст.309 КК України, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином та кримінальним проступком, відповідно, а тому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання можливі для виконання.

Відповідно до вимог ч.4 ст.474 КПК України перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, а також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

За таких обставин суд вбачає наявність усіх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Відповідно до ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердження угоди про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч.3 ст.75, ст.76 КК України, визначаються виключно судом.

Ураховуючи те, що сторони угоди узгодили покарання та досягли домовленості щодо звільнення обвинуваченого від його відбування з випробуванням, суд, будучи зобов`язаним прийняти рішення про таке звільнення у випадку затвердження угоди, визначає тривалість іспитового строку на власний розсуд.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Цивільного позову не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути процесуальні витрати на проведення судової експертизи в сумі 1893 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 100, 124, п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 березня 2024 року між прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні від 16.02.2024 під №0000064.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.308, ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.308 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч.1 ст.309 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70, ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, ОСОБА_4 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 у період іспитового строку наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 1893 грн. 20 коп.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: наркотичний засіб метадон у сейф-пакеті №PSP1479228, який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП№2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, - знищити після набрання вироком законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором, захисником виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку суду у день його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1