Справа №171/232/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - ОСОБА_1 ; за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження, які приймають участь у судовому засіданні: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час підготовчого судового засідання в залі суду в місті Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000220 від 20липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народився в селі Катеринівка, Хмельницького району, Хмельницької області, громадянин України, неодружений, не маючому на утримані дітей, раніше не судимому, депутатом не являється, особою з інвалідністю та особою котра перебуває на соціальному забезпеченні не являється, здобув середню-спеціальну освіту, пенсіонером не являється, військовослужбовець військової служби за контрактом частини НОМЕР_1 , який обіймає посаду водія гранатометного взводу, у військовому званні «солдат», місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого -

та угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором КРИВОРІЗЬКОЇ СПЕЦІАЛІЗОВАНОЇ ПРОКУРАТУРИ У СФЕРІ ОБОРОНИ СХІДНОГО РЕГІОНУ ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , водієм гранатометного відділення, у військовому званні «солдат» при невстановлених досудовим розслідуванням обставинних, та у невстановлений час та день, перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, придбав 120 військових боєприпасів стрілецької вогнепальної зброї, 5,45 мм, проміжними патронами з кулями зі сталевим осереддям до автоматів(АК-74, АКС-74, АКС74У), ручного кулемета РКК-74, та іншої зброї калібру 5,45х39мм, виробництва «АПЗ Вимпел», м. Амурск, СРСР, 1990 року випуску.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне носіння та зберігання бойових припасів усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, солдат ОСОБА_4 , тримаючи вказані бойові припаси при собі, вчинив незаконне носіння та передачу таких предметів шляхом надсилання «Новою Поштою» з м. Апостолове, Криворізького району, Дніпропетровської області, на відділення «Нової Пошти» № НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , які мала отримати матір ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, п.п. 2.1, 2.3.2, 13.1, 14.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року, п. 2 додатку № 1 до Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, тобто бажаючи їх настання, тримаючи вказані бойові припаси при собі, у невстановлений досудовим розслідуванням час та день, без передбаченого законом дозволу переніс такі вчинив передачу до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 на порушення вказаного вище законодавства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, тобто бажаючи їх настання, після перенесення зазначеного за вказаною адресою без передбаченого законом дозволу став зберігати з невстановленого досудовим розслідуванням часу та дня до 29.08.2022 року, військових боєприпасів стрілецької вогнепальної зброї, 5,45 мм, проміжними патронами з кулями зі сталевим осереддям до автоматів (АК-74, АКС-74, АКС74У), ручного кулемета РКК-74, та іншої зброї калібру 5,45х39мм, виробництва «АПЗ Вимпел», м. Амурск, СРСР, 1990 року випуску, які в ході проведення огляду вмісту посилки, яку надіслав ОСОБА_4 , своїй матері ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі добровільної згоди на огляд, слідчим слідчого відділення Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області за адресою: вулиця Галицька, будинок 51, смт. Чорний Острів, Хмельницького району, Хмельницької області, які виявлено та вилучено.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.

У кримінальному провадженні укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди, обвинувачений ОСОБА_4 , повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого йому обвинувачення.

Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу ОСОБА_4 , який приймає безпосередню участь в забезпеченні, проведенні і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом відсічі збройної агресії з боку російської федерації проти України, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем служби, наявність визначених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, тобто декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, сторони дійшли згоди про можливість застосування ст. 58, ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 263 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 (один) рік із відрахування в дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

Сторони розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено і є зрозумілими.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченому роз`яснено і є зрозумілими.

В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України - прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Суд доходить висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 підтримав укладення угоди, зробив це добровільно. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження він не звертався. Обвинувачений повідомив, що беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.

Обвинувачений зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Однак, при цьому наполягає на укладенні угоди. Він повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду.

Прокурор угоду підтримала, оскільки вона відповідає вимогам закону.

Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, злочини передбачені ч. 1 ст. 263 КК України по ступеню тяжкості відносяться до тяжких злочинів.

Умови угоди не суперечать вимогам закону, дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України кваліфіковано вірно, за ними можливе укладення угоди.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, який полягає у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень.

Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Добровільність укладення угоди не викликає жодних сумнівів.

Виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.

Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_4 ..

На підставі викладеного суд визнає ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками: носіння, зберігання, передача бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 , повинен понести за вчинене кримінального правопорушення.

За вчинення кримінального правопорушення сторони домовились про покарання за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. ст. 58, 69 КК України у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 (один) рік із відрахування в дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визначаючись щодо покарання, яке на думку суду слід призначити обвинуваченому, суд враховує наступне.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, приймає безпосередню участь в забезпеченні, проведенні і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом відсічі збройної агресії з боку російської федерації проти України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра наразі не перебуває, дітей на утриманні не має, раніше не судимий.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Покарання, повністю узгоджується з критерієм справедливості , правову позицію щодо якого висловив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі N 1-33/2004, зазначивши, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та особою винного.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень:

Відповідно до ст.124 КПК України, процесуальні витрати в загальній сумі 3775,60 грн. за проведення судової експертизи зброї слід стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави. Цивільний позов не подано. Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 469, 472, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 лютого 2024 року у кримінальному провадженні за № 0000220 від 20 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України укладену між прокурором КРИВОРІЗЬКОЇ СПЕЦІАЛІЗОВАНОЇ ПРОКУРАТУРИ У СФЕРІ ОБОРОНИ СХІДНОГО РЕГІОНУ ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання із застосуванням частини 1 статті 69, частини 1 статті 58 КК України, у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 (один) рік із відрахування в дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази після набрання вироком законної сили знищити, а саме :

- полімерний пакет № 2162911 Експертної служби МВС України з об`єктами дослідження (сто шість 5,45 мм проміжних патронів, дванадцять гільз, дванадцять куль, пакет N6 2017019 та пакет № Р8Р2108104), переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 8 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області; полімерний пакет № 2336449 Експертної служби МВС України 3 об`єктами дослідження (тридцять п`ять 5,45 мм проміжних патронів, п`ять гільз, п`ять куль та пакет № WAR0008138), переданий до камери зберігання речових доказів ВП № 8 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області; полімерний пакет № 2336450 Експертної служби МВС України 3 об`єктами дослідження (сорок один 5,45 мм проміжний патрон, дев`ятнадцять гільз, дев`ятнадцять куль, холостий патрон в демонтованому стані та пакет NoWAR0008139), переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 8 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 3 775 грн. 60 коп..

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_8