Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/6/24
Провадження № 1-кп/723/254/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2024 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд,

Чернiвецької областi, в складі:

головуючого суддi ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у вiдкритому судовому засiданні в залi суду в мiстi Сторожинець кримінальне провадження № 0000548 від 27.10.2023 року, по обвинуваченню в скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.369 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця по національності, військовозобов`язаного, освіта вища, ФОП, одруженого, дітей на утриманні не має, раніше не судимого

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 27 жовтня 2023 року о 06,50 годині перебуваючи на КПП «ІНФОРМАЦІЯ_2», що по АДРЕСА_2 під час проходження митного контролю для перетину державного кордону на виїзд з території України, переслідуючи намір на порушення законної діяльності працівників державного органу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою безперешкодного перетину кордону, надав службовій особі, а саме інспектору вищої категорії інспекторів прикордонного контролю відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 31 прикордонного загону імені генерал-хорунжого Олександра Пилькевича майстер -сержанту ОСОБА_6 , достовірно усвідомлюючи, що він є службовою особою та представником влади і знаходиться при виконанні службових обов`язків, неправомірну вигоду в грошовому еквіваленті в сумі 40 Євро, що згідно курсу НБУ станом на 27.10.2023 року становить - 1538,75 гривень, для безперешкодного перетину ним державного кордону України.

В суді ОСОБА_4 , свою винуватість в скоєннi злочину визнав повністю і в судовому засіданні підтвердив всі обставини надання неправомірної вигоди, зазначені в обвинувальному акті. В суді розкаявся наголошуючи, що не буде ніколи більше скоювати злочини.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 , в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, при обставинах викладених у обвинувальному акті та бере до уваги, що учасники судового провадження в тому числі і обвинувачений не заперечують щодо застосування спрощеної процедури судового розгляду і правильно розуміють зміст фактичних обставин провадження та не оспорюють їх.

Так учасники кримінального провадження в т.ч. обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміють і не оспорюють обставини щодо події кримінального правопорушення в т.ч. часу, місця, способу, умислу, мотиву і мети злочину. Не оспорюють також і суму неправомірної вигоди.

Крім цього суд перевірив і переконався у добровільності позиції учасників провадження в т.ч. обвинуваченого, щодо не дослідження доказів які ними не оспорюються та щодо не оспорення ними цих доказів. При цьому суд свою переконаність пов`язує із істинністю позиції учасників, яка виявилася у особистісному волевиявленні кожного учасника провадження на основі внутрішнього їх переконання та відсутності фізичного і психічного впливу на них.

Суд роз`яснивши учасникам судового процесу положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку і вислухавши їх думку і погодження щодо цього, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно всіх фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи докази вини обвинуваченого ОСОБА_4 в їх сукупності суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у наданні ним службовій особі неправомірної вигоди, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.369 КК України, як надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинений ним злочин, суд у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема суд враховує, що вина обвинуваченого, тобто його психічне ставлення до вчинених ним дій та її наслідків, виражається у формі умислу, а скоєне кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України класифікуються, як не тяжкий злочин. Обвинувачений ранiше не судимий і до адміністративної відповідальності також не притягувався. В скоєному розкаявся, вину визнав повністю, є особою молодого віку. На диспансерних обліках у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

До скоєння злочину і після його скоєння, поведінка ОСОБА_4 , як по місцю проживання так і по місцю громадської роботи, була і є виключно позитивною та правослухняною.

Обтяжуючих обставин вини обвинуваченого не встановлено, а до пом`якшуючих його вину обставин суд вiдносить, передбачене в ст. 66 КК України, щире каяття обвинуваченого, яке обвинувачений виразив в суді і яке полягає в розумінні обвинуваченим злочинності своєї діяльності, визнання ним своєї винуватості та не заперечення жодних обставин вчинення злочину, що оцінюється, як сприяння розкриттю злочину і готовності нести кримінальну відповідальність, що і є критичною оцінкою обвинуваченим своєї злочинної поведінки.

Крім того, суд вважає, що пом`якшуючою покарання обвинуваченого обставиною є також і виражене в суді бажання обвинуваченого звернути суму сплаченої ним застави на допомогу Збройним Силам України.

З урахуванням обставин скоєння злочину, а також з урахуванням особи обвинуваченого, який працевлаштований, є раніше не судимою особою, вину визнав повністю, в скоєному розкаявся, та з урахуванням наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд дiйшов висновку про можливість призначення покарання обвинуваченому у виді штрафу в розмірі найбільш наближеного до нижньої межі цього виду покарання, зазначеної в санкції ч.1 ст.369 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання сприятиме досягненню мети покарання, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України та звертає на користь ЗСУ суму внесеної обвинуваченим застави в сумі 26840 гривень.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєннi злочину передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у видi штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 (сімнадцять) тисяч гривень.

Речові докази по справі, а саме грошові кошти в сумі 40 Євро, які знаходяться на відповідальному зберіганні Укрексімбанку - конфіскувати.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 змінити із застави на особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу.

Заставу в сумі 26840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) гривень внесену ОСОБА_4 згідно квитанції № 37 від 28.10.2023 року, через відділення АТ «ОЩАДБАНК» на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області, звернути в дохід держави, шляхом перерахування Національному банку України ( НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 , . Призначення платежу: - допомога Збройним Силам України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. На вирок суду може бути подана апеляцiйна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_1