Справа № 521/3336/24
Номер провадження:1-кс/521/929/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000314 від 04.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси звернувся слідчий з клопотанням, погодженим з прокурором про накладення арешту на майно.

З клопотання вбачається, щов провадженні СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000314 від 04.03.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.03.2024 до чергової частини ВП N 1 ОРУП N 1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від громадянина І, в якій він просить прийняти міри, до невідомої особи за ім`ям ОСОБА_5 , який планує збут вогнепальної зброї та набоїв до неї, на території Малиновського району м. Одеси.

22.03.2024 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було вилучено купюру номіналом 500 гривень (ВД4677861), та купюру номіналом 500 гривень (ЕЕ2407680).

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України: «Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку».

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України: «Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди».

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на рухоме і нерухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою можливої конфіскації майна або цивільного позову.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Додані до клопотання матеріали, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України,

Слідчий суддя вважає, що правовою підставою для арешту майна, є сукупність об`єктивних даних та розумних підозр які свідчать про те, що вилучене майно є доказом у вказаному кримінальному правопорушенні.

Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження в частині захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000314 від 04.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме: купюру номіналом 500 гривень (ВД4677861), та купюру номіналом 500 гривень (ЕЕ2407680).

Заборонити розпорядження вказаним майном.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1