Справа № 592/4680/24
Провадження № 1-кс/592/1912/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м.Суми ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на незаконне затримання, подану в порядку ст.303 КПК України,

у с т а н о в и в:

25.03.2024 року до слідчого судді Ковпаківського районного суду м.Суми надійшла вищезазначена скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , в якій просить: 1) витребувати у СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області кримінальне провадження за №0004739 від 07.12.2023 року, дослідити відеозапис проведення огляду місця події 07.12.2023 року та матеріали кримінального провадження; 2) викликати в судове засідання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , яка здійснила затримання громадянина ОСОБА_3 , процесуального керівника - відповідного прокурора Окружної прокуратури міста Суми, який жодним чином не реагує на незаконне затримання особи; 3) визнати незаконним затримання уповноваженими особами СВ Сумського РУП ГУНП громадянина України ОСОБА_3 07.12.2023 року о 15 год. 50 хв.

Розглянувши скаргу, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Частиною 1 ст.303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні слідчому судді.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Так, згідно скарги захисник просить визнати незаконним затримання уповноваженими особами СВ Сумського РУП ГУНП громадянина України ОСОБА_3 07.12.2023 о 15 год. 50 хв.

Статтею 206 КПК України передбачено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Скарга не містить посилання на положення статті 206 КПК України, а також зазначення обставин що в межах територіальної юрисдикції Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_3 тримається під вартою. Безпосередньо у скарзі зазначено, що протокол затримання не складався і події мали місце 07.12.2023, тобто більш ніж 3 місяці тому.

Відповідно до правової позиції Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловленої у Постанові від 27 травня 2019 року (справа №766/22242/17), згідно з якою, відповідно до частин 2-5 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. При цьому слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Водночас якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду». Отже, ст. 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу. Таким чином, наведені вище положення ст. 206 КПК мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Відтак, вищезазначена скарга не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, передбаченого ч. 1 ст. 303 КПК України, а також, з огляду на правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду, скарга не може бути предметом розгляду в порядку ст.206 КПК України, оскільки може бути предметом розгляду під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті, таким чином, у відкритті провадження за скаргою слід відмовити.

Керуючись ст. 206-213, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

У відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на незаконне затримання, подану в порядку ст.303 КПК України - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати адвокату ОСОБА_2 на електронну адресу

Ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошеня.

Слідчий суддя ОСОБА_1