ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-сс/821/122/24 Справа № 699/553/24Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м.Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар учасники справи:ОСОБА_5
скаржник ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28.03.2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

в с т а н о в и в:

27.03.2024 р. до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла вищевказана скарга. Згідно матеріалів скарги, ОСОБА_6 19.03.2024 року звернувся до поліції із заявою про те, що посадові особі ТОВ «КШ ШМПМК» шляхом підробки документів заволоділи його майном, так як відповідно до договорів купівлі-продажу, які були укладені у 2007 року - 2008 року він є власником 100% паїв реорганізованого колективного підприємства ТОВ «КШ ШМПМК». При цьому у своїй заяві скаржник просив внести відомості до ЄРДР за ст. 206-2 КК України.

Вказує, що до теперішнього часу, вказані відомості до ЄРДР не внесені, заявник просив суд винести рішення, яким зобов`язати слідчого внести відомості, що містилися в його заяві до ЄРДР.

Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28.03.2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Ухвала слідчого судді обґрунтована тим, що заявником не надано доказів того, що заява заявника та зміст повідомлення про вчинення кримінального правопорушення містить склад кримінального правопорушення, тому відсутні правові підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 02 березня 2023 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Скаржник вказує, що ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, Конституції України та судової практики Верховного Суду по аналогічним правовідносинам.

Вказує, що на момент розгляду скарги, представники відділення поліції № 1 Черкаського РУП в Черкаській області не надали слідчому судді доказів виконання обов`язку, встановленого ч. 1 ст. 214 КПК України та внесення відомостей за вказаною вище заявою про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР у встановлений строк.

Скаржник вважає, що невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою порушує його права.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи скаржника, вивчивши матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Кримінальний процесуальний кодекс України однаково зобов`язує слідчого, дізнавача і прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВР України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року № 139). Згідно з п. 1 глави 2 розділу 1 цього положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пунктів 4, 5 частини 5 статті 214 КПК України.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 в межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Згідно із ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Розглядаючи скаргу, та враховуючи викладені обставини у скарзі, слідчий суддя дійшов до вірного висновку, що аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачена положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Згідно із матеріалами справи, ОСОБА_6 19.03.2024 року звернувся до СВ ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області з заявою щодо незаконного привласнення майна, яке належить «Корсунь-Шевченківське «ШМПМК».

При розгляді скарги слідчим суддею було встановлено, що посадові особи дізнання та слідчого відділення прийшли до висновку про відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 206-2 КК України, а отже слід дійти до висновку, що заява ОСОБА_6 була розглянута та надана правоохоронними органами правова оцінка (а.с.11). Разом з тим, слідчим суддею встановлено та не заперечується скаржником, що на теперішній час право власності на цілісний майновий комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » зареєстровано за ТОВ «КШ ШМПМК», посадові особи якого із заявою про протиправне заволодіння майном підприємства, організації не зверталися. Події, на які посилається скаржник щодо заволодіння майном «КШ ШМПМК», яке, на його думку, належить йому, відносяться до періоду часу з 2000 року - 2004 року, що підтверджується постановою дізнавача по закриття кримінального провадження від 14.12.2023 року по кримінальному провадженню № 0000044 за ознаками ст. 358 ч.1, 190 ч.1 КК України та не заперечується скаржником.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що при розгляді заяви ОСОБА_6 від 19.03.2024 року, не встановивши підстав для виконання дій, передбачених ч. 1 ст. 214 КПК України, посадові особи обґрунтовано не внесли відомості до ЄРДР.

Таким чином, слідчим суддею вірно встановлено, що скаржник не надав суду переконливих доказів того, що в його зверненні до правоохоронних органів містились відомості, які вказують на кримінальний характер якоїсь події або дій осіб та вірно зазначив, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, тому відсутні підстави для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків судді та були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду від 28.03.2024 року залишити без змін.

Керуючись статтями 303, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28.03.2024 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді