Справа № 274/5891/23
Провадження №1-кп/0274/414/24
В И Р О К
29.02.2024 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, Житомирської області, громадянина України, українця, освіта середня, непрацюючого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 31.01.2023 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,
Так, ОСОБА_4 14.07.2023 близько 17 години, проходячи неподалік вулиці Олімпійська, що в м. Бердичів, Житомирської області, на землі виявив згорток з речовиною білого кольору, зовні схожою на психотропну. В цей же час, день, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, протягом року після засудження за ст. 309 КК України, реалізуючи який ОСОБА_4 , взяв вказаний згорток та помістив його до своєї сумки, тим самим незаконно придбавши психотропні речовини та в подальшому незаконно зберігав їх поки не був зупинний співробітниками Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області неподалік будинку № 128, що по вул. Олімпійській в м. Бердичеві, Житомирської області, працівниками поліції Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області у ОСОБА_4 було вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-фініл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он), загальною масою 0,1936 г, яку він незаконно придбав та зберігав без мети збуту та добровільно видав працівникам поліції.
Своїми умисними діями, що виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за ст. 309 КК України, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини вчиненого ним кримінального правопорушення.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає.
За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що останній офіційно не працює, на обліку лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем реєстрації характеризується посередньо, раніше судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно зі ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно зі ст.67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на вищевикладене, виходячи із сукупності усіх обставин кримінального провадження, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства неможливе та вважає за потрібне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 309 КК України.
Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст.75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив новий злочин в період іспитового строку за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.01.2023, яким останнього засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, суд, керуючись ч.3 ст. 78 КПК України, приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_4 із застосуванням ст. 71 КК України, та до покарання за цим вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, яка відповідно до ч.1 ст.72 КК України становить 6 місяців позбавлення волі ( при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі).
На думку суду, саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення як підсудним, так й іншими особами нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Судові витрати на залучення експерта слід покласти на обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_4 за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.01.2023, остаточно призначивши йому покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання цього вироку.
Запобіжний захід ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1195 (одна тисяча сто дев`яносто п`ять) гривень за проведення судових експертиз.
Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме: особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-фініл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он), загальною масою 0,1936 г, яка знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів ГУНП в Житомирській області - знищити.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч.2 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.
Суддя ОСОБА_1