Справа № 712/2852/24
Провадження № 1-кс/712/1338/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , особи яка подала скаргу ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, посилаючись на те, що Слідчим відділом Черкаського районного управління ГУНП в Черкаській області, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000010 від 25.01.2022 р., про кримінальне правопорушення, за кваліфікуючими ознаками передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

Фактичними даними та обставинами, які формулюють склад кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 384 КК України в межах кримінального провадження № 0000010 від 25.01.2022 р., вчиненого судово-медичним експертом ОСОБА_8 , є висновок експерта (експертиза трупа) № 202 від 22.10.1996 р., в правовому вимірі, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо, об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Представлені результати судово-медичної експертизи (експертиза трупа) № 202 від 22.10.1996 року - не відповідають вимогам встановленим інструкцією "Правил проведення судово-медичної експертизи (дослідження) трупів у бюро судово-медичної експертизи затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. № 6, та за своїм змістом є неправдиві і поєднанні зі штучним створенням доказів обвинувачення у особливо тяжкому злочині.

11.12.2023 року ОСОБА_7 , як потерпілим у кримінальному провадженні, в межах реалізації процесуальних прав у відповідності до вимог ст.ст. 220, 223 КПК України, в електронному вигляді на адресу слідчого відділу Черкаського районного управління ГУНП в Черкаській області, було направлено клопотання про проведення слідчої дії в частині рецензування судово-медичної експертизи трупа № 202 від 22.10.1996 р., для встановлення суб`єктивної істини на підтвердження або спростування заявленого факту кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 384 КК України, як обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), та які потребують спеціальних знань у галузі науки.

Так як виходячи зі змісту судово-медичної експертизи (експертиза трупа) № 202 від 22.10.1996 р. та наданих відповідей експерта ОСОБА_8 , про час настання смерті гр. ОСОБА_9 , "мова оригінала - Учитывая степень выражености ранних трупных явлений (трупное окачинение, трупные пятна), обнаруженые при осмотре трупа на месте проишествия, можно высказаться что с момента смерти до момента осмотра на месте его обнаружения прошло 12-16 часов, тоесть смерть гр-на ОСОБА_9 , наступила ІНФОРМАЦІЯ_1., в период от 20 до 24 часов", тому виникає необхідність у встановленні об`єктивних даних в частині: 1) чи ґрунтується висновок судово - медичної експертизи (експертиза трупа) № 202 від 22.10.1996 р., про давність (час) настання смерті людини в період з 20 до 24 годин 19.10.1996 р.,загальним принципам судово-медичної експертизи, де враховуються різні фактори, включаючи стан трупа, умови оточення та інші обставини, для встановлення часу настання смерті; 2) чи відповідає висновок судово - медичної експертизи (експертиза трупа) № 202 від 22.10.1996 р., загальним принципам судово-медичної експертизи, регламентованих - Законом України " Про судову експертизу " від 25.02.1994 р. № 4038 - XII, та інструкцією " Правила проведення судово - медичної експертизи (дослідження) трупів у бюро судово - медичної експертизи " затвердженої наказом Міністерства Охорони здоров`я України від 17.01.1995 р № 6.

29.02.2024 р., за вх.. № 1706 адміністрації ДУ "Черкаський слідчий ізолятор", заявнику надано постанову від 14 лютого 2024 р., старшого слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , про відмову в задоволенні клопотання від 11.12.2023 року, тому змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні заявник свою скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що Слідчим відділом Черкаського районного управління ГУНП в Черкаській області, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000010 від 25.01.2022 р., про кримінальне правопорушення, за кваліфікуючими ознаками передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

Фактичними даними та обставинами які формулюють склад кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 384 КК України в межах кримінального провадження № 0000010 від 25.01.2022, вчиненого судово-медичним експертом ОСОБА_8 , є висновок експерта (експертиза трупа) № 202 від 22.10.1996 р., в правовому вимірі, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо, об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Представлені результати судово-медичної експертизи (експертиза трупа) № 202 від 22.10.1996 року - не відповідають вимогам встановленим інструкцією "Правил проведення судово-медичної експертизи (дослідження) трупів у бюро судово-медичної експертизи затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. № 6, та за своїм змістом є неправдиві і поєднанні зі штучним створенням доказів обвинувачення у особливо тяжкому злочині.

11.12.2023 року ОСОБА_7 , як потерпілим у кримінальному провадженні, в межах реалізації процесуальних прав у відповідності до вимог ст.ст. 220, 223 КПК України, в електроному вигляді на адресу слідчого відділу Черкаського районного управління ГУНП в Черкаській області, було направлено клопотання про проведення слідчої дії в частині рецензування судово-медичної експертизи трупа № 202 від 22.10.1996 р., для встановлення суб`єктивної істини на підтвердження або спростування заявленого факту кримінального правопорушення за ознаками ч 2 ст. 384 КК України, як обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), та які потребують спеціальних знань у галузі науки.

Так як виходячи зі змісту судово-медичної експертизи (експертиза трупа) № 202 від 22.10.1996 р. та наданих відповідей експерта ОСОБА_8 , про час настання смерті гр. ОСОБА_9 , "мова оригінала - Учитывая степень выражености ранних трупных явлений (трупное окачинение, трупные пятна), обнаруженые при осмотре трупа на месте проишествия, можно высказаться что с момента смерти до момента осмотра на месте его обнаружения прошло 12-16 часов, тоесть смерть гр-на ОСОБА_9 , наступила ІНФОРМАЦІЯ_1., в период от 20 до 24 часов ", тому виникає необхідність у встановленні об`єктивних даних в частині: 1) чи ґрунтується висновок судово - медичної експертизи (експертиза трупа) № 202 від 22.10.1996 р., про давність (час) настання смерті людини в період з 20 до 24 годин 19.10.1996 р.,загальним принципам судово-медичної експертизи, де враховуються різні фактори, включаючи стан трупа, умови оточення та інші обставини, для встановлення часу настання смерті; 2) чи відповідає висновок судово - медичної експертизи (експертиза трупа) № 202 від 22.10.1996 р., загальним принципам судово-медичної експертизи, регламентованих - Законом України " Про судову експертизу " від 25.02.1994 р. № 4038 - XII, та інструкцією "Правила проведення судово - медичної експертизи (дослідження) трупів у бюро судово - медичної експертизи " затвердженої наказом Міністерства Охорони здоров`я України від 17.01.1995 р № 6.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

У відповідності до ст. 220 КПК України клопотання потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Статтею 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Стаття 307 КПК України визначає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Варто звернути увагу, що відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається у тому числі з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Бєлоусов проти України» зазначає: «Мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю». («Алексахін проти України» п.55).

В даному випадку 14 лютого 2024 року старшим слідчим СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні яке було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № від 26 січня 2022 року.

Таким чином, у постанові про відмову у задоволенні клопотанні слідчий зобов`язаний обґрунтувати свої доводи доказами, які отримані безпосередньо під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

З частини 1 ст. 40 КПК України слідує, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

За змістом п.2 ч.5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Прийняття рішення про відмову у задоволенні клопотання, можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності, з іншими доказами.

Дослідивши зміст постанови слідчого від 14 лютого 2024 року слідчий суддя вважає її такою, що не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить переліку слідчих дій, які були проведені та їх детальний аналіз на встановлення обставин по справі. Також відсутні посилання на докази (покази свідків та інші слідчі дії), які отримані під час досудового розслідування справи та не надана їм оцінка, яка послужила на прийняття рішення про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчої дії.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання є передчасним, а досудове розслідування не є повним та всебічним, оскільки не в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, що мають значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим доводи скарги щодо неповноти досудового розслідування та необґрунтованості постанови слідчого, підтверджуються матеріалами скарги та кримінального провадження та підлягають до часткового задоволенню.

На підставі вище зазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого від 14 лютого 2024 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінального провадження № 0000010 від 26 січня 2022 року винесена передчасно та підлягає скасуванню, а сама скарга до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити - частково.

Скасувати постанову старшого слідчого Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_10 від 14 лютого 2024 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні за № 0000010 від 26 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.384 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_11

Повний текст ухвали проголошено 25 березня 2024 року о 15.45 год.