Справа№751/4761/21
Провадження №1-кп/751/57/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові у режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 13.03.2020 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залізний Міст, Семенівського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

за участю: прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисника ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Новозаводського районного суду м. Чернігова знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000075 від 13.03.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Згідно з висунутим обвинувачення, наказом Державного підприємства «Чернігівторф» (юридична адреса: м. Чернігів, вул. Громадська,35-а) (далі - ДП «Чернігівторф») від 07.09.2015 № 82-к ОСОБА_7 призначено на посаду заступника директора вказаного підприємства.

Відповідно до наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 21.03.2016 № 49 - к/к на ОСОБА_7 покладено тимчасове виконання обов`язків директора ДП «Чернігівторф» з 21.03.2016 на період до призначення директора підприємства у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі вступною частиною статуту ДП «Чернігівторф», затвердженого наказом Мінрегіонвугілля від 17.08.2011 № 413, погодженого 09.08.2011Головою профкому ДК «Укрторф» (далі - Статут 2011 року) та п. 1.1. СтатутуДП «Чернігівторф» у новій редакції, затвердженого наказом Мінрегіонвугілля від 13.11.2017 № 693, погодженого Державним концерном «Укрторф»(далі - Статут 2017 року), ДП «Чернігівторф» засноване на державній власностівідповідно до наказу Державного комітету України по вугільній промисловості від 10.02.1993 № 16 та належить до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України і входить до складу Державного концерну « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.2007№ 689.

Згідно з п.п. 2.2.1, 2.2.10 п. 2.2. розділу 2 Статуту 2011 року та п.п. 2.2.1,2.2.2, 2.2.8 п. 2.2. розділу 2 Статуту 2017 року основними напрямками діяльності підприємства є: добування та агломерація торфу, експлуатація родовищ корисних копалин та виробництво торф`яних брикетів.

У п. 4.5 розділу 4 Статуту 2011 року та п. 4.13 розділу 4 Статуту2017 року вказано, що ДП «Чернігівторф» здійснює володіння, користування землею та іншими природними ресурсами відповідно до мети своєї діяльності згідно із законодавством.

Також згідно з п.п. 5.1.4 п. 5.1 розділу 5 Статуту 2011 року та п. 6.1розділу 6 Статуту 2017 року ДП «Чернігівторф» має право в установленому чинним законодавством порядку створювати на території України та за її межами філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи з можливістю відкриття поточних і розрахункових рахунків та затверджувати положення про них.

Відповідно до п. 1.4 Статуту 2017 року у своїй діяльності ДП «Чернігівторф» керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами уповноваженого органу управління, нормативно-правовими актами, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, а також статутом.

Згідно п. 3.2 розділу 3 Статуту 2011 року та п. 3.2 розділу 3 Статуту 2017року підприємство здійснює свою діяльність на основі і відповідно до чинного законодавства України та статуту.

Відповідно до п. 6.1. та п. 6.3. розділу 6 Статуту 2011 року та п. 7.2, 7.5,7.6, 7.7 розділу 7 Статуту 2017 року управління ДП «Чернігівторф» здійснює його керівник, який самостійно вирішує питання діяльності підприємства, несе персональну відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів, фінансової,статистичної та податкової звітності. Окрім того, керівник підприємства несе відповідальність за виконання покладених на нього завдань, що визначені статутом, видає в межах своєї компетенції накази та доручення, організовує виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність Підприємства відповідно до мети та основних напрямів його діяльності, призначає керівників філій, представництв та інших відокремлених підрозділів за письмовим погодженням з Концерном, затверджує положення про філії, представництва та інші відокремлені підрозділи за письмовим погодженням з Концерном.

Згідно з п. 5.2.2 розділу 5 Статуту 2011 року та п. 6.2, 7.7 Статуту 2017року підприємство зобов`язане виконувати норми і вимоги щодо охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання і відтворення природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки. Керівник підприємства під час реалізації своїх прав і виконання обов`язків повинен діяти в інтересах підприємства.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про надра» завданням Кодексу України про надра є регулювання гірничих відносин з метою охорони надр, навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян.

Наказом ДП «Чернігівторф» від 27.05.2013 № 29 «Про зміну організаційної структури ДП «Чернігівторф» створено дільницю по видобутку фрезерного торфу, начальник якої, відповідно посадової інструкції,затвердженої ДП «Чернігівторф» від 01.03.2016, зобов`язаний забезпечувати своєчасне проведення болотно-підготовчих робіт, технологічні процеси по видобутку та виробництву торф`яних брикетів.

Наказом тимчасово виконувача обов`язків директора ДП «Чернігівторф» ОСОБА_7 від 15.03.2017 № 16 «Про внесення змін до структури та штатного розпису підприємства» відновлено роботу філії «Смолинський торфозавод» з 22.05.2017 та ліквідовано дільницю по видобутку та переробці торфу 21.05.2017.

Відповідно до п.1.1, п.1.5, п.1.7 положення «Про філію «Смолинський торфозавод» Державного підприємства «Чернігівторф» філія «Смолинський торфозавод» (далі - Філія) створена згідно з Господарським кодексом Українита статутом ДП «Чернігівторф». Філія є відокремленим структурним підрозділом ДП «Чернігівторф» без права юридичної особи, забезпечує видобуток та виробництво торф`яної продукції і не є самостійним суб`єктом господарської діяльності. Філія керується законодавством України, наказами та розпорядженнями ДП «Чернігівторф».

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про надра» надра надаються у користування підприємствам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Відповідно до ст. 21 вказаного Закону надра у користування для видобування підземних вод (крім мінеральних) і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів.

У ст. 24 Закону України «Про надра» вказано, що права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами.

Так, Державною службою геології та надр України видано ДП «Чернігівторф» спеціальний дозвіл від 05.03.1997 № 813 на видобування торфу для виготовлення торфобрикетів та добрива з родовища «Гнилуське» за адресою: Чернігівська область, Чернігівський та Козелецький райони, на півночі с. Смолин, на півдні с. Лебедівка терміном на 20 років до 05.03.2017.

Так, на виконання наказів виконувача обов`язків директора ДП «Чернігівторф» ОСОБА_7 , виданих у м. Чернігові (більш точне місце органом досудового розслідування не встановлено та не пізніше дати їх видачі) «Про організацію роботи трактористів з початком сезону торфовидобутку та компенсацію безкоштовних обідів» від 28.04.2017 № 29,«Про початок сезону торфодобування та грошову компенсацію обідів» від 08.05.2018 № 24, планів по виробництву на 2017 та 2018 роки по ДП «Чернігівторф», у період часу з 05.03.2017 до 30.08.2018 дільницею по видобутку фрезерного торфу та філією, після її створення, на земельній ділянці з кадастровим номером :09:000:3026, що знаходиться на території Гончарівської селищної ради Чернігівського району, незаконно видобуто корисну копалину торф, який відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» від 12.12.1994 № 827 віднесено до корисної копалини загальнодержавного значення, у кількості 46 052 тони.

Таким чином, ОСОБА_7 , будучи відповідно до п. 6.1. та п. 6.3. розділу 6 Статуту 2011 року та п. 7.2, 7.5, 7.6, 7.7 розділу 7 Статуту 2017 року ДП «Чернігівторф» службовою особою та займаючи посаду тимчасово виконуючого обов`язки директора ДП «Чернігівторф», внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча в силу займаної посади повинен був і міг їх передбачити, маючи реальну можливість їх виконання, у порушення ст.ст. 19, 21, 24, 56 Кодексу України «Про надра», п. 3.2, п. 5.2.2, п. 6.3 Статуту2011 року та п. 3.2, п. 6.2, 7.5, 7.7 Статуту 2017 року, достовірно знаючи, що термін дії спеціального дозволу від 05.03.1997 № 813 закінчився 05.03.2017, та про відсутність правових підстав на користування земельною ділянкою з кадастровим номером :09:000:3026 площею 275,3430 га у межах родовища «Гнилуське», не вжив дієвих заходів на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами та допустив у період з 05.03.2017 до 30.08.2018 включно видобування корисної копалини (торфу)дільницею по видобутку фрезерного торфу та філією, після її створення, у кількості 46 052 тони, що призвело до порушення законодавства про використання та охорону надр при самовільному користуванні надрами дільницею по видобутку фрезерного торфу та філією, після її створення, та нанесення збитків державі на загальну суму 8 887 416,18 грн.

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 367 КК України, як службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки інтересам держави.

На адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_11 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Захисник у судовому засіданні підтримав клопотання, просив звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

У судовому засіданні прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Таке звільнення згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України здійснюється у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність, а клопотання про його застосування, заявлене стороною під час судового провадження у справі, що надійшла до суду з обвинувальним актом, відповідно до ч. 4 ст. 286 цього Кодексу підлягає негайному розгляду.

Однією з підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є закінчення установлених ст. 49 КК України строків давності, що ґрунтується на презумпції втрати особою суспільної небезпеки і, відповідно, на недоцільності застосування щодо неї заходів кримінально-правової репресії.

Стаття 49 КК України передбачає, що особа, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК України, віднесено до категорії нетяжких злочинів, при цьому санкція ч. 2 ст. 367 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

Судом роз`яснено ОСОБА_7 підстави та наслідки закриття провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності, обвинувачений на закритті справи наполягав.

Ураховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, вчинено у період з 05.03.2017 до 30.08.2018 включно та з часу його вчинення минуло більше п`яти років, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався, обвинувачений не вчинив нового злочину, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

У справі заявлений цивільний позов Чернігівською обласною прокуратурою в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_7 шкоди, завданої злочином, у розмірі 8 887 416,18 грн.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до змісту ст. 129 КПК суд може прийняти рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру.

Водночас кримінальний процесуальний закон не передбачає вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні у разі постановлення ухвали про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закриттям провадження.

Разом з тим, відповідно ч. 7 ст. 128 КПК цивільний позов, який залишено без розгляду, може бути пред`явлений в порядку цивільного судочинства.

Відповідний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №466/188/14-к, провадження № 51-4515км20.

Ураховуючи, що обвинувальний вирок не ухвалюється, тому цивільний позов слід залишити без розгляду, що не перешкоджає цивільному позивачу звернутися з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17, провадження № 51-4251кмо21) сформульовано висновок щодо застосування норм права, відповідно до якого, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

За таких обставин процесуальні витрати по кримінальному провадженню в сумі 10 100,61 грн, пов`язані з проведенням судових експертиз, необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 12, 44, 49 КК України, ст. 284-288, 370-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залізний Міст, Семенівського району, Чернігівської області, від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 13.03.2020 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що він має право пред`явити цивільний позов у порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати в розмірі 10 100 (десять тисяч сто) грн 61 коп, пов`язані з проведенням судових експертиз, віднести на рахунок держави.

Речові докази:

- належним чином завірені копії документів згідно з постановами про визнання предметів речовими доказами від 20.08.2020, 27.04.2021, 31.08.2020, 17.08.2020, 03.11.2020 залишити в матеріалах кримінального провадження;

- договір оренди землі №86/57-17-ДО від 02.03.2017, акт прийому передачі об`єкта оренди, накази згідно з постановою про визнання предметів речовими доказами від 06.10.2020 повернути ДП «Чернігівторф».

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду проголошено 29.03.2024 о 08.20 год.

Суддя ОСОБА_1