Справа № 527/1043/24
провадження № 1-кс/527/292/24
УХВАЛА

12 квітня 2024 року м. Глобине

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000118, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 11 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2024 року до суду надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000118, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 11 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

У своєму клопотанні дізнавач зазначив, що 10.04.2024 близько 16:28 год. на березі р. Сула у межах с. Горошине Кременчуцького району Полтавської області, на території НПП «Нижньосульський» був виявлений ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за допомогою дерев`яного човна, одного дерев`яного весла та забороненого знаряддя лову двох риболовецьких мисинових сіток, займався незаконним рибним добувним промислом у період нересту.

10.04.2024 було проведено огляд місця події відкритої місцевості на березі р. Сула у межах с. Горошине Кременчуцького району Полтавської області на території НПП «Нижньосульський» у ході якого у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено дерев`яний човен, одне дерев`яне весло та незаконне знаряддя лову дві риболовецькі мисинові сітки: одна білого кольору довжиною 10 м, висотою 1 м, вічко 75х75 мм, друга зеленого кольору довжиною 10 м, висотою - 1 м, вічко 70х70 мм та свіжовиловлена риба: лящ 46 шт.

За вказаним фактом 11.04.2024 відомості внесено до ЄРДР за № 0000118 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Вилучене у ході проведення огляду майно визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Незаконне знаряддя лову дві риболовецькі мисинові сітки, одна білого кольору довжиною 10 м, висотою 1 м, вічко 75х75 мм, друга зеленого кольору довжиною 10 м, висотою - 1 м, вічко 70х70 мм, один дерев`яний човен та одне дерев`яне весло, направлено на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Кременчуцького РУПГУНП в Полтавській області.

Свіжовиловлену рибу: лящ 46 шт. у зв`язку із швидкістю псування передано згідно зберігальної розписки інспектору Полтавського природно охоронного науково дослідного відділення НПП «Нижньосульський» ОСОБА_6 , для подальшої реалізації в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

На даний час слідство має відомості, що право володіння, користування та розпорядження незаконним знаряддям лову двома риболовецькими мисиновими сітками, одна білого кольору довжиною 10 м, висотою 1 м, вічко 75х75 мм, друга зеленого кольору довжиною 10 м, висотою - 1 м, вічко 70х70 мм, один дерев`яний човен та одне дерев`яне весло, має ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя: АДРЕСА_1 .

Вилучена риба: лящ 46 шт є майном набутим внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а незаконне знаряддя лову дві риболовецькі мисинові сітки: одна білого кольору довжиною 10 м, висотою 1 м, вічко 75х75 мм, друга зеленого кольору довжиною 10 м, висотою - 1 м, вічко 70х70 мм, один дерев`яний човен та одне дерев`яне весло, було використано як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, тобто являються речовими доказами, не застосування арешту щодо риби: лящ 46 шт та незаконного знаряддя лову двох риболовецьких мисинових сіток, одна білого кольору довжиною 10 м, висотою 1 м, вічко 75х75 мм, друга зеленого кольору довжиною 10 м, висотою - 1 м, вічко 70х70 мм, один дерев`яний човен та одне дерев`яне весло, може призвести до їх приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення, передачі та йоговикористання, зокрема і в подальшій злочинній діяльності.

Посилаючись на викладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі та використання, зокрема і в подальшій злочинній діяльності або настанню інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення спеціальної конфіскації просив накласти арешт на незаконне знаряддя лову дві риболовецькі мисинові сітки, одна білого кольору довжиною 10 м, висотою 1 м, вічко 75х75 мм, друга зеленого кольору довжиною 10 м, висотою - 1 м, вічко 70х70 мм, один дерев`яний човен та одне дерев`яне весло, шляхом позбавлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя: АДРЕСА_1 та інших будь яких осіб можливості користуватися та розпоряджатися будь-яким способом зазначеним майном, окрім можливості вчинення відповідними особами необхідних дій із вказаними предметами як речовими доказами (огляд, слідчий експеримент, призначення експертиз, експертні дослідження тощо). Дозволити інспектору Полтавського природно охоронного науково дослідного відділення НПП «Нижньосульський» ОСОБА_6 реалізацію, риби лящ 46 шт.

У судове засідання дізнавач не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, клопотання підтримував, просив задовольнити.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене майно в ході огляду 10.04.2024, набули статусу тимчасово вилученого майна та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному провадженні та підлягатиме дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження.

Клопотання дізнавача подане до суду у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України. Дізнавачем доведено наявність обставин, викладених в ч. 11 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 100 КПК України реалізація речових доказів у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, здійснюється за клопотанням слідчого або прокурора до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, яке розглядається згідно зі ст.ст. 171-173 КПК України.

Передача майна указаної категорії для реалізації за рішенням слідчого судді передбачена також п. 28 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 "Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України".

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на майно, оскільки дане майно відповідає критеріям, зазначеним п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, накладення арешту є необхідним з метою забезпечення кримінального провадження, та згідно ст. 100 КПК України необхідно дозволити реалізацію риби.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 10.04.2024 під час огляду місця події відкритої місцевості на березі р. Сула у межах с. Горошине Кременчуцького району Полтавської області на території НПП «Нижньосульський», у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , дерев`яний човен, одне дерев`яне весло, дві риболовецькі мисинові сітки, одна білого кольору довжиною 10 м, висотою 1 м, вічко 75х75 мм, друга зеленого кольору довжиною 10 м, висотою - 1 м, вічко 70х70 мм, шляхом позбавлення будь яких осіб можливості користуватися та розпоряджатися будь-яким способом зазначеним майном, окрім можливості вчинення відповідними особами необхідних дій із вказаними предметами як речовими доказами (огляд, слідчий експеримент, призначення експертиз, експертні дослідження тощо), із залишенням у відділу поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області.

Накласти арешт та дозволити інспектору Полтавського природно охоронного науково дослідного відділення НПП «Нижньосульський» ОСОБА_6 реалізацію риби лящ 46 шт.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1