Справа № 738/837/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/389/24
Категорія - ч. 2 ст. 307 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000597 від 16.11.2022 року за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_9 та захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2024 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мена, Менського (нині Корюківського) району, Чернігівської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, немаючого на утриманні дітей, осіб похилого віку та інвалідів, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Менського районного суду Чернігівської області від 22.09.2005 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 308 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки, відповідно до ст. 75 та ст. 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

- вироком Менського районного суду Чернігівської області від 10.05.2006 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 та ст. 71 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки;

- вироком Менського районного суду Чернігівської області від 03.02.2009 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців;

- вироком Менського районного суду Чернігівської області від 23.12.2014 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 395, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 186 та ст. 70 КК України, до позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців із конфіскацією майна;

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.309, ч. 2 ст. 307 КК України.

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2024 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 статті 307 КК України та ч. 1 статті 309 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 307 КК України 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна;

- за ч. 1 ст. 309 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначено ОСОБА_8 покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 30 серпня 2023 року остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 3 (три) місяці з конфіскацією усього належного йому майна.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з часу його затримання 20 квітня 2023 року.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні у загальному розмірі 6101 (шість тисяч сто одна) гривня 46 копійок.

Продовжено до набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корюківського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2023 року.

Повернуто ОСОБА_8 тимчасове вилучене майно, на яке скасовано арешт, а саме: гаманець з грошовими коштами у сумі 100 гривень, вісім квитанцій, інформаційний лист, банківську картку НОМЕР_1 , банківську картку НОМЕР_2 , картку «накопичувальна аптека оптових цін», квиток № НОМЕР_3 , мобільні телефони «SAMSUNG» та «SIGMA»

Питання щодо інших речових доказів вирішено відповідно вимог ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеність його вини, просить вирок суду скасувати в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 307 КК України та призначити останньому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 3 років обмеження волі, за ч. 2 ст. 307 КК України - 9 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_8 покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 30 серпня 2023 року остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 2 місяців з конфіскацією усього належного йому майна. У резолютивній частині вироку вирішити питання, щодо речових доказів, а саме: грошові кошти у сумі 100 гривень, мобільні телефони «SAMSUNG» та «SIGMA», які повернуті на зберігання до кімнати речових доказів Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області конфіскувати. Вказує, що суд призначаючи покарання ОСОБА_8 належним чином не врахував, що він будучи раніше неодноразово судимий, в тому числі за злочини в сфері обігу наркотичних засобів, відбувши покарання, на шлях виправлення не став, вчинив три нових умисних злочини, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, два з яких, передбачені ч. 2 ст. 307 КК України та відносяться до тяжких злочинів. Зазначає, що обвинувачений ніде не працює, хоча є особою працездатного віку, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 307 КК України, вчинив з корисливим мотивом, а саме переслідуючи мету особистого збагачення та двічі за гроші незаконно збув наркотичний засіб. Також, поза увагою суду залишилось те, що обвинувачений вину визнав лише частково. За таких обставин, вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання є явно несправедливим через його м`якість.

В свою чергу захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу в якій просить вирок суду змінити, пом`якшити останньому покарання, застосувавши ст. 69 КК України, призначити 4 роки позбавлення волі. Вважає зазначений вирок незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вказує, що судом першої інстанції при призначенні покарання не в повній мірі враховано те, що ОСОБА_8 визнав вину у скоєному, щиро розкаявся, активно сприяв органам досудового розслідування та суду у встановленні всіх обставин справи, висловив свій жаль стосовно скоєного ним кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції встановив, ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених ст. 308-310, 312, 314, 315, 317 КК України, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, всупереч Закону України від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», діючи умисно, з метою збуту наркотичних засобів, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, незаконно придбав наркотичні засоби - канабіс та метадон (фенадон), які в подальшому до 24.03.2023 незаконно зберігав при собі з метою збуту.

Так, 24.03.2023 року, о 12 годині 28 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні, що за адресою: АДРЕСА_3 , з метою збуту наркотичних засобів, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, за грошові кошти в сумі 2000 гривень, умисно, незаконно збув шість паперових згортків з подрібненою речовиною коричнево-зеленого кольору, яка, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/125-23/3384-НЗПРАП від 28.03.2023, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 3,369 г, 3,808 г, 3,687 г, 3,233 г, 3,290 г, 3,394 г, загальною масою 20,781 г. та три таблетки білого кольору, які, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/125-23/3384-НЗПРАП від 28.03.2023, містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон) масою 0,069 г, ОСОБА_10 (особа зі зміненими анкетними даними), який був залучений для проведення оперативної закупки наркотичних засобів та психотропних речовин.

Крім того, ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених ст. 308-310, 312, 314, 315, 317 КК України, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, всупереч Закону України від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», діючи умисно, повторно, з метою збуту наркотичних засобів, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, який в подальшому до 20.04.2023 незаконно зберігав при собі з метою збуту.

Так, 20.04.2023 року, о 13 годині 52 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні, що за адресою: АДРЕСА_3 , з метою збуту наркотичних засобів, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, за грошові кошти в сумі 1600 гривень, повторно, умисно, незаконно збув три паперових згортки з подрібненою речовиною коричнево-зеленого кольору, яка, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/125-23/4269-НЗПРАП від 21.04.2023, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 4,528 г, 4,539 г та 4,363 г, загальною масою 13,43 г, ОСОБА_10 (особа зі зміненими анкетними даними), який був залучений для проведення оперативної закупки наркотичних засобів та психотропних речовин.

Крім того, ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених ст. 308-310, 312, 314, 315, 317 КК України, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, всупереч Закону України від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», діючи умисно, повторно, з метою збуту наркотичних засобів, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, який в подальшому до 20.04.2023 незаконно зберігав при собі з метою збуту.

Так, 20.04.2023 року, в період часу з 18 години 33 хвилини по 19 годину 05 хвилин, проведено обшук об`єкта житлової нерухомості комплексу загальною площею 467,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , у ході якого ОСОБА_8 видав на вимогу працівників поліції один паперовий згорток із подрібненою речовиною коричнево-зеленого кольору, яка, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/125-23/4270-НЗПРАП від 02.05.2023, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 4,754 г.

Поряд з цим, ОСОБА_8 у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, діючи умисно, для особистого використання, без мети

збуту наркотичних засобів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, всупереч Закону України від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, який в подальшому до 20.04.2023 незаконно зберігав за адресою: АДРЕСА_2 , в кухні будинку та господарському приміщенні (сараї), без мети збуту.

Так, 20.04.2023 року в період часу з 19 годин 22 хвилин до 20 години 20 хвилин, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено суху гілку зелено-коричневого кольору, схожу на стебло рослини коноплі, дві пластикові пляшки, одна з яких обрізана зверху, а інша знизу, із нашаруванням речовини темно-коричневого кольору та суху подрібнену речовину зелено-коричневого кольору.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/125-23/4278-НЗПРАП від 09.05.2023, надана на дослідження частково подрібнена речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору та листя з верхівками наданої на експертизу речовини рослинного походження зелено-коричневого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, каннабісом. Маса каннабісу в перерахунку на висушену речовину становить відповідно 28,397 г., 12,700 г. та речовина темно-коричневого кольору, нашарована на поверхнях наданого на експертизу предмета-носія, містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, екстракт каннабісу. Маса екстракту каннабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,2181 г.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, позицію обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та підтримали апеляційну скаргу захисника з викладених в ній підстав та просили вирок суду змінити, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступного.

Під час апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюється, як і кваліфікація дій обвинуваченого, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Згідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Що ж до доводів скарги про необхідність призначення обвинуваченому основного покарання, із застосуванням ст.69 КК України, то вони не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що покарання із застосуванням положень ст.69 КК України призначається у виключних випадках не лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання, а потребує ще наявність умов, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що мають існувати в сукупності та взаємозв`язку.

Згідно ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Колегія суддів зауважує, що частина 1 статті 69 КК України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до ч. 1 та/або ч. 2 ст. 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення ст. 66 та ст. 69 КК України та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, неодноразово викладеною у судових рішеннях.

В той же час, таких обставин судом встановлено не було, як не містить посилання на такі обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і апеляційна скарга.

Апеляційні доводи захисника про суворість призначеного покарання її підзахисному за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушеннь, та пов`язане з цим апеляційне прохання, на думку колегії суддів - є безпідставними і судом першої інстанції вони були в повному обсязі враховані при призначенні покарання, про що свідчить зміст відомостей та висновків суду, наведених ним у мотивувальній частині вироку.

В свою чергу, з урахуванням наведених у вироку суду підстав для призначення ОСОБА_8 покарання, доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, у зв`язку з неврахуванням тяжкості вчинених злочинів, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Апеляційний суд не погоджується з твердженнями прокурора, що судом першої інстанції належним чином не враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу. Дані висновки колегія суддів робить як із самого тексту вироку, так і з обставин вчинення злочину та даних про особу обвинуваченого, які детально проаналізовані місцевим судом.

Окремо апеляційний суд проаналізував і поведінку обвинуваченого, яка, як зазначає прокурор, спрямована лише на уникнення відповідальності, проте враховуючи щире висловлення обвинуваченим жалю щодо вчинених протиправних дій, не може бути визнана такою, як наполягає апелянт.

Крім того, не заслуговує на увагу твердження прокурора про неналежне врахування обставин справи, оскільки це спростовується самими матеріалами кримінального провадження.

Попри це, колегія суддів зважаючи і на обставини вчинення злочину, його ступінь тяжкості та дані про особу обвинуваченого, не залишає поза увагою положення ст. 2 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, що право кожного громадянина на життя охороняється законом. Відповідно до ст. ст. 3, 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Також апеляційний суд враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

І саме оцінуючи окремо кожну складову встановлену судом при призначенні покарання, а також у взаємозв`язку як з обставинами справи, так і співставляючи дані про особу обвинувачено, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, вважає вирок місцевого суду в цій частині цілком обґрунтованим

та вмотивованим, а отже колегія суддів погоджується з встановленими судом обставинами, які впливають на вид і розмір покарання, й вважає, що покарання призначене ОСОБА_8 за своїм видом та розміром в повній мірі відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, тому підстав вважати призначене покарання явно несправедливим у наслідок м`якості або суворості у суду не має.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд не знаходить підстав для призначення обвинуваченому більш суворого покарання, з мотивів, які наведені в апеляційній скарзі прокурора, так і для застосування ст. 69 КК України, як про це йдеться в апеляційній скарзі захисника, та вважає вирок законним, обґрунтованим, і вмотивованим в частині призначеного покарання.

Проте, судом помилково вирішено долю речових доказів, а саме: грошові кошти у сумі 100 гривень, мобільні телефони «SAMSUNG» та «SIGMA», які належать ОСОБА_8 безпідставно повернуті власнику, оскільки судом обвинуваченому призначено покарання з конфіскацією майна, в зв`язку з чим, вирок підлягає скасуванню в частині вирішення питання про речові докази та постановлення нового вироку в цій частині.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 420, 615 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково, апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Менського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2024 року щодо ОСОБА_8 скасувати в частині вирішення питання про речові докази та постановити новий вирок в цій частині.

Речові докази, а саме: грошові кошти у сумі 100 гривень, мобільні телефони «SAMSUNG» та «SIGMA», які належать ОСОБА_8 конфіскувати на користь держави.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення вироку судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку апеляційного суду.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4