465/3897/24
1-кс/465/939/24
У Х В А Л А

про арешт майна

22.05.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

володільця майна ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого ВРЗ СТ СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000541 від 18.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна,

встановив:

Слідчий ВРЗ СТ СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Франківського районного суду м. Львова з клопотанням, погодженим із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивує тим, що 17.05.2024 року близько 20:55 год. за адресою: АДРЕСА_1 відбулося ДТП (наїзд транспортного засобу на пішохода) за участі авомобіля марки "BMW 320", р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , 2017 року народження, який внаслідок наїзду отримав тілесні ушкодження.

20.05.2024 автомобіль марки "BMW 320", р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вказує, що оскільки автомобіль марки "BMW 320", р.н. НОМЕР_1 є речовим доказом і в подальшому буде залучений для проведення слідчих експериментів та проведення автотехнічних і транспортно-трасологічних експертиз, необхідно забезпечити зберігання даного речового доказу шляхом накладання арешту на даний транспортний засіб, оскільки без надання експертам автомобіля марки "BMW 320" р.н. НОМЕР_1 , останні будуть позбавлені можливості встановити технічний стан транспортного засобу, що в свою чергу не дасть можливості встановити причину дорожньо-транспортної пригоди.

Окрім цього, зазначає, що передання на даний час на зберігання автомобіля марки "BMW 320", р.н. НОМЕР_2 , власнику створює загрозу забезпечення належного зберігання транспортного засобу (без знищення слідів злочину шляхом проведення ремонтно-відновлювальних робіт).

З урахуванням наведеного, слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки "BMW 320", р.н. НОМЕР_2 (вузли, агрегати та інше обладнання), шляхом заборони відчуження, розпоряджання та користування (ремонт, експлуатація), який на праві власності належить ОСОБА_8 , адреса: АДРЕСА_2 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила таке задоволити, зважаючи на необхідність проведення ряду експертиз.

Власник транспортного засобу в судове засідання не з`явився.

ОСОБА_4 , як володілець та користувач майна, та його захисник в судовому засіданні підтримали клопотання частково, просили не накладати арешт в частині користування та розпорядження автомобілем. ОСОБА_4 пояснив, що користується автомобілем декілька років, придбав такий по довіреності, оскільки в день придбання в сервісному центрі МВС України з`ясувалось, що на транспортний засіб було накладено арешт, що позбавило можливості здійснити переоформлення автомобіля в цей день. Зазначив, що працює продавцем у веломагазині та автомобіль йому необхідний для добирання на роботу та використання у роботі.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.7 ч. 2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування,зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі,відчуження.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метоюзабезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об?єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об?єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майнадоказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майнанакладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч.11 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчим суддею встановлено, що ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000541 від 18.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв?язку з тим, що 17.05.2024 року близько 20:55 год. по АДРЕСА_1 відбулася дорожньо-транспортна пригода (наїзд транспортного засобу на пішохода) за участі авомобіля марки "BMW 320" р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 та пішохода ОСОБА_7 , 2017 року народження, який внаслідок наїзду отримав тілесні ушкодження.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого 07.03.2019 власником транспортного засобу "BMW 320" р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_8 .

Згідно наданих в судовому засіданні пояснень, судом встановлено, що ОСОБА_4 є користувачем вищевказаного транспортного засобу.

Слідчим в матеріалах клопотання доведено, що автомобіль "BMW 320", р.н. НОМЕР_2 , має значення для забезпечення кримінального провадження №0000541 від18.05.2024.

Слідчий суддя вважає, що вилучений відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.05.2024 року автомобіль "BMW 320", р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_8 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , підлягає арешту, оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Як встановлено в судовому засіданні, постановою слідчого ВРЗ СТ СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 20.05.2024 року вказаний автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000541 від 18.05.2024.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчим у клопотанні доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПКУкраїни.

Так, специфіка кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яке розслідується у кримінальному провадженні №0000541 від 18.05.2024 року, зумовлює необхідність проведення автотехнічних та транспортно-трасологічних експертиз для визначення причин дорожньо-транспортної пригоди. Водночас, накладення арешту сприятиме збереженню автомобіля, який є доказом у кримінальному провадженні, та унеможливить спотворення слідової картини на ньому до часу завершення проведення з таким речовим доказом експертиз, слідчих та інших процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, суд не бере до уваги покликання ОСОБА_4 та його захисника на відсутність необхідності у накладенні арешту на автомобіль в частині користування та розпорядження ним.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170-173,175, 309,395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого ВРЗ СТ СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000541 від 18.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки "BMW 320" р.н. НОМЕР_1 , в цілому (на його комплектуючі деталі, вузли, агрегати та інше обладнання), який на праві власності належить ОСОБА_8 , адреса: АДРЕСА_3 .

Заборонити на термін накладення арешту відчуження, розпорядження та користування (в тому числі ремонт та експлуатацію) вказаним вище транспортним засобом.

Ухвала підлягає до негайного виконання слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 24.05.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1