Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/466/2024 Справа № 641/1060/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.07.2023 року за ч. 1 ст. 190 КК України до 30 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Неповнолітній ОСОБА_8 будучи засудженим вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.07.2023 за вчинення умисного кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 30 годин громадських робіт та будучи ознайомленим Сектором ювенальної пробації м. Харкова з порядком та умовами відбування вказаного покарання, неодноразово письмово попередженим про настання кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов його відбування, не маючи наміру виконувати громадські роботи, усвідомлюючи протиправний характер своєї умисної бездіяльності, передбачаючи наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів неповаги до існуючих в суспільстві норм і правил відбування покарання, без поважних на те причин, з метою невиконання покладених обов`язків, умисно ухилився від відбування призначеного судом покарання, в порушення порядку та умов відбуття покарання, та ухилення від правосуддя в частині встановленого порядку виконання вироку не виконав покладені на нього обов`язки та за період з 23.11.2023 року по 24.11.2023 року, у період з 27.11.2023 року по 29.11.2023 року, 01.12.2023 року та у період з 07.12.2023 року по 20.12.2023 року не прибув до ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» для відпрацювання покарання у виді громадських робіт у період чим порушив вимоги ст. 40 КВК України та до цього часу не відбув 24 години з 30 призначених судом годин громадських робіт, а отже умисно ухилився від відбування покарання, призначеного вироком суду.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені правопорушення визнав повністю, у скоєному розкаявся, та пояснив, що він був засуджений до 30 годин громадських робіт, пізніше його було скеровано до Качанівської колонії для відбування покарання у вигляді громадських робіт. Він з`явився три рази для відбування вказаного покарання. Одного разу він не з`явився для відбування покарання, оскільки хворів та пізніше надав довідку. Також вказав, що більше не з`являвся для відбування покарання у зв`язку із вживанням наркотичних засобів, хоча й усвідомлював протиправність своєї поведінки. У скоєному розкаявся та зазначив, що на даний час проходить лікування від наркотичної залежності.

Показання ОСОБА_8 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального проступку, добровільності та істинності його позиції.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінального проступку, його показання повністю відповідають фактичним обставинам справи, наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду були роз`яснені та вони вважали недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду нема сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_8 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушенння в судовому засіданні доведена повністю.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 389 КК України.

Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, ОСОБА_8 вчинив кримінальний правопорушення проступок.

Відповідно до положень ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання визнається судом щире каяття та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Відповідно до ч.2 ст.67 КК України обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.

Сектором ювенальної пробації м. Харкова Основ`янського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області до суду було надано досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно якої, враховуючи середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе у винятковому порядку та за умови здійснення інтенсивного нагляду.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, неповнолітній тимчасово влаштований у родину бабусі ОСОБА_5 у зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношені матері ОСОБА_9 , на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, раніше судимий вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.07.2023 року за ч. 1 ст. 190 КК України до 30 годин громадських робіт.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставину, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу неповнолітнього обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність обставини що пом`якшують покарання, вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, думку прокурора, яка вважала за доцільне призначення покарання у вигляді 2 років пробаційного нагляду, та на підставі ст.ст. 71, 72 КК України остаточно призначити покарання у вигляді 2 років 3 днів пробаційного нагляду, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання з застосуванням положень у виді 1 року пробаційного нагляду. А також остаточне покарання засудженому визначити на підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків шляхом складання покарання за цим вироком, та приєднати невідбуту частину покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.07.2023 року, та призначити покарання у вигляді 1 року 3 днів пробаційного нагляду.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного за цим вироком покарання приєднати невідбуте покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 липня 2023 року, та призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох) днів пробаційного нагляду.

Встановити щодо ОСОБА_8 такі обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається прокурору та обвинуваченому.

Інші учасники мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя - ОСОБА_1