Справа № 461/9618/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/19/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0002880 від 10.10.2023 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду міста Львова від 29.12.2023 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Донецьк, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше згідно ст. 89 КК України не судимого, на обліку не перебуває, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:

Обвинувачений подав апеляційну скаргу на вирок Галицького районного суду міста Львова від 29.12.2023 року, яким ОСОБА_6 , визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_6 - залишено тримання під вартою.

Строк початку відбування покарання засудженому ОСОБА_6 рахується з моменту його взяття під варту з 18.10.2023 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні задоволено повністю.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілого приватного підприємства Мережа-Сервіс Львів» ( м. Львів, вул. Б. Хмельницького 272, корп. 2, 79037) майнову шкоду в розмірі 798,34 (сімсот дев`яносто вісім гривень 34 коп.) грн.

Речові докази по справі чотири оптичні носії інформації (DVD-R диски) на яких збережено відео файли із камер відеоспостереження, - залишено в матеріалах кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить звільнити його на підставі ст. 75 КПК України з врахуванням того, що він має намір добровільно вступити до лав ЗСУ.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 01 жовтня 2023 року приблизно о 16:55 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час дії воєнного стану на території України, перебуваючи в приміщенні магазину «Близенько» ПП «Мережа-Сервіс Львів», що знаходиться на проспекті Чорновола, 7а у м. Львові, шляхом вільного доступу, таємно викрав з даного магазину одне упакування філе сьомги Марлін с/с в/у 130 г вартістю 87 грн. 50 коп., три упакування Сьомга Марлін філе с/с нарізка в/у 100г, вартістю 83 грн. 33 коп. за одиницю, три плитки шоколаду Мілленіум Фейворїт Апельсин Чорний 74% 100 г вартістю 32,45 грн за одиницю, які помістив у ремінну частину штанів темно-сірого кольору, після чого із викраденим покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ПП «Мережа-Сервіс Львів» матеріальну шкоду на загальну суму 434 грн. 84 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_6 02 жовтня 2023 року приблизно о 19:32 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, під час дії воєнного стану на території України, перебуваючи в приміщенні магазину «Сімі» ТОВ «Клевер сторс», що знаходиться на проспекті Свободи, 23 у м. Львові, шляхом вільного доступу, таємно викрав з даного магазину два упакування Лосось філе с/с в/у 100 г / Океан/, вартістю 114 грн. 60 коп. за одиницю, два упакування хамон «Серрано Курадо» нарізка 250 г/ Сашроdulce Сuгаdos/, вартістю 155 грн. 04 коп. за одиницю, яку помістив у ремінну частину штанів темно-сірого кольору, після чого із викраденим покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ТОВ «Клевер сторс» матеріальну шкоду на загальну суму 539 грн. 28 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_6 08 жовтня 2023 року приблизно о 15:05 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних дій, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, під час дії воєнного стану на території України, перебуваючи в приміщенні магазину «Близенько» ПП «Мережа-Сервіс Львів», що знаходиться на проспекті Чорновола, 7а у м. Львові, шляхом вільного доступу, таємно викрав з даного магазину п`ять упакувань «Хамон Серрано Субіратс» в/с 100 г, вартістю 72 грн. 70 коп. за одиницю, які помістив у ремінну частину штанів темно-сірого кольору, після чого із викраденим покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ПП «Мережа-Сервіс Львів» матеріальну шкоду на загальну суму 363 грн. 50 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_6 , 08 жовтня 2023 року приблизно о 15:21 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, під час дії воєнного стану на території України, перебуваючи в приміщенні магазину «Сімі» ТОВ «Клевер сторс», що знаходиться на проспекті Свободи, 23 у м. Львові, шляхом вільного доступу, таємно викрав з даного магазину одне упакування «Лосось філе» с/с в/у 100г /Океан/, вартістю 114 грн. 60 коп. та три упакування Хамон «Серрано Курадо» нарізка 250г / Сашроdulce Сuгаdos/ вартістю 155 грн. 04 коп. за одиницю, які помістив під куртку темно-бежевого кольору, після чого із викраденим покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ТОВ «Клевер сторс» матеріальну шкоду на загальну суму 579 грн. 72 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Заслухавши доповідача, виступи учасників судового процесу, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, апеляційний суд не проводить їх детальний аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги.

Доводи обвинуваченого щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного покарання, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 65 КК України суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, за яких вчинений злочин, в тому числі і ті обставини, які пом`якшують покарання. Дотримання цих вимог з приводу загальних засад призначення покарання необхідне, оскільки саме за допомогою них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання

За правилами ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Реалізація даної норми становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності вказують на можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

За змістом ст. 75 КК України, суд вправі прийняти таке рішення лише тоді, коли з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, у тому числі наслідків, що настали, дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного йому покарання.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд виходить не тільки із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, а й з надання можливості засудженому виправитись та запобігти вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Перевіривши в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції та інші матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що вище вказані вимоги закону належним чином виконані судом першої інстанції.

При призначенні ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції надав належну оцінки ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який розкаюється у вчиненні злочинів, раніше згідно ст. 89 КК України не судимий, однак раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за майнові злочини, шкоду потерпілим не відшкодовано, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває.

Разом з тим, колегія суддів бере до уваги, що кримінальне правопорушення проти власності свідчить про відсутність правослухняної поведінки обвинуваченого та про те, що на шлях виправлення обвинувачений не став та не зробив для себе належних висновків, знову вчинивши злочин проти власності.

Вищенаведені обставини правопорушення та дані, що характеризують особу обвинуваченого, ступінь тяжкості злочину, яка визначається не тільки положеннями ст. 12 КК України, виходячи з формального критерію виду і розміру покарання, а й фактичним обставинам справи, при яких було скоєно злочин, дають колегії суддів підстави прийти до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів без відбування покарання.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно призначив покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в мінімальній межі, передбаченій санкцією даної статті.

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_8 про можливість застосування покарання із застосуванням положень ст.75 КК України та приходить до переконання, що суд першої інстанції призначаючи покарання, надав належну оцінку ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, ступеню суспільної небезпеки скоєного, аналізу особи винного, відтак суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а тому не вбачав підстав для застосування ст.75 КК України у даному випадку, у зв`язку із чим, призначене судом покарання вірно визначив відбувати реально.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого про те, що він є бажає добровільно проходити військову службу для захисту інтересів держави Україна, то вони не є безумовною підставою для пом`якшення покарання обвинуваченого.

Таким чином апеляційні доводи не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, у зв`язку з чим такі до задоволення не підлягають.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на законність та обґрунтованість ухваленого у кримінальному провадженні судового рішення, та які б слугували безумовною підставою для його скасування, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Галицького районного суду міста Львова від 29.12.2023 року, яким засуджено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою з моменту вручення копії рішення.

Головуючий:

Судді: