Справа№534/1200/24
Провадження №1-кп/534/125/24
КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000024 від 23.01.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м Старобільска Луганської області, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України,

в с т а н о в и в:

Так, 28.06.1996 Верховною Радою України прийнято Основний Закон України - Конституцію України.

Згідно Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв?язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв?язку з приєднанням України до Договору про нерозповсдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об?єднаних Націй віл 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970

№2734 (XXV) від 21.12.1965 N° 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв?язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних Сил Російської Федерації (далі - 3С РФ) на територію України.

Так, 24.02.2022 військовослужбовці 3С РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та ї фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об?екти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частини території України, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Збройна агресія РФ продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

У зв?язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідально до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 N 64/2022, із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

У подальшому, Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 No259/2022, від 17.05.2022 No341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 No757/2022, від 06.02.2023 N° 58/2023, від 01.05.2023 №254/2023 у зв?язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, строк дії воєнного стану в Україні продовжується. Дія воєнного стану в Україні триває до теперішнього часу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , з метою обміну інформацією з невизначеним колом осіб у 2006 році (більш точної дати та часу під час проведення досудового розслідування не встановлено) створив електронну сторінку (аккаунт) у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Одноклассники» за електронною адресою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під мережевим псевдонімом « ОСОБА_7 », яка має електронне посилання: « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

27.02.2023 ОСОБА_4 , займаючи антиукраїнську позицію та підтримуючи дії держави-агресора (Російської Федерації) у проведенні агресивної війни проти України, маючи злочинний умисел, спрямований на поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, реалізуючи та бажаючи довести його до кінця, і досягнути злочинну мету, а також доведення цих матеріалів до відома користувачів загальнодоступної та соціально-орієнтованої інтернет-мережі «Однокласники», усвідомлюючи, що вона відвідується необмеженим колом осіб, перебуваючи за місцем реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний мобільний телефон Nokia 7.1, модель TA-1095, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім картками: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , здійснив поширення (репост) на власній електронній сторінці під мережевим псевдонімом « ОСОБА_8 » за електронним посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 » публікації, зі сторінки користувача « ОСОБА_9 », що містить відеозапис під назвою «video_ 350.mp4», тривалістю 16 хвилин 14 секунд.

Відповідно до висновку судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № 9 від 13.05.2024, проведеної експертом Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, у даній публікації міститься висловлювання з лінгвістичними ознаками заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, а саме у висловлюваннях: «Особа 1 - ну конечно специальная военная операция идет.»

Відповідно до вказаного висновку експерта інформація, наявна в наданому на дослідження текстовому матеріалі, має публічний характер.

Зміст даної публікацій доведений до відома та доступний до вільного перегляду невизначеному колу осіб - користувачів загальнодоступної та соціально-орієнтованої інтернет-мережі «Однокласники», які відвідували електронну сторінку « ОСОБА_8 », а також шляхом автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаної соціальної мережі, котрі додані до розділу «Друзі» вищеназваного аккаунту.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у поширенні матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації протиТаким чином, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , поширювала матеріали, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно 11.04.2023 ОСОБА_4 , займаючи антиукраїнську позицію тa підтримуючи дії держави-агресора (Російської Федерації) у проведенні агресивної війни проти України, маючи злочинний умисел, спрямований на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії

Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, реалізуючи та бажаючи довести його до кінця, і досягнути злочинну мету, а також доведення цих матеріалів до відома користувачів загальнодоступної та соціально-орієнтованої інтернет-мережі «Однокласники», усвідомлюючи, що вона відвідується необмеженим колом осіб, перебуваючи за місцем реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний мобільний телефон Nokia 7.1, модель ТА-1095, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім картками: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , здійснив поширення (репост) на власній електронній сторінці під мережевим псевдонімом « ОСОБА_8 » за електронним посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 » публікації, зі сторінки спільноти « ОСОБА_11 », що містить відеозапис під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 через полгода после освобождения от укронацизма.», тривалістю 1 хвилина 23 секунди.

Відповідно до висновку судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № 9 від 13.05.2024, проведеної експертом Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, у даній публікації міститься висловлювання з лінгвістичними ознаками виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, а саме у висловлюваннях: «Хохлам не смотреть. Крышу сорвёт. Мариуполь. через полгода после освобождения от укронацизма.»

Відповідно до вказаного висновку експерта інформація, наявна наданому на дослідження текстовому матеріалі, має публічний характер.

Зміст даної публікацій доведений до відома та доступний до вільного перегляду невизначеному колу осіб - користувачів загальнодоступної та соціально-орієнтованої інтернет-мережі «Однокласники», які відвідували електронну сторінку « ОСОБА_8 », а також шляхом автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаної соціальної мережі, котрі додані до розділу «Друзі» вищеназваного аккаунту.

Тобто, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних суспільно-небезпечних наслідків, з політичних та ідеологічних мотивів, з метою швидкого розповсюдження та донесення до необмеженого кола осіб інформації антиукраїнської спрямованості, 11.04.2023 повторно здійснив поширення у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Однокласники» матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 436-2 КК України, як поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році та за ч. 3 ст. 436-2 КК України, як донесення до необмеженого кола осіб інформації антиукраїнської спрямованості, як поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році , вчиненому повторно.

Під час досудового розслідування між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської області ОСОБА_3 з одного боку та з обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України було укладену угоду про визнання винуватості від 16.05.2024.

За цією угодою ОСОБА_4 повністю беззастережено визнав свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні за ч.2, ч. 3 ст.436-2 КК України та сторонами погоджено міру покарання за за ч. 2 ст. 436-2 КК України 2 роки позбавлення волі без конфіскації майна, за ч. 3 ст. 436-2 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком встановленим судом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч. 3 ст.436-2 КК України та пояснив, що уклала угоду добровільно, повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнав себе винуватим, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

ОСОБА_4 роз`яснено норми ст. 473, 474, 476 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 просила затвердити угоду про визнання винуватості, посилаюсь на те, що вона відповідає вимогам закону і наявні всі підстави для її затвердження.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що необхідно затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим з тих підстав, що така відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Суд прийшов до переконання, що обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, встановив, що укладення угоди є добровільним, обвинувачений розкаявся у вчиненому.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 немає.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава накладено арешт на ноутбук Dell, серійний номер 41113/SDPPI/2015, service tag: НОМЕР_5 , разом із зарядним пристроєм та мобільний телефон Nokia 7.1, модель ТА-1095, IMEI 1 : НОМЕР_1 , IMEI 2 : НОМЕР_2 з сім картками : НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

По кримінальному провадженню наявні процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування, а саме витрат за проведення судової -лінгвістичної експертизи у розмірі 9087,36 грн.

ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про зменшення обвинуваченому розміру суми витрат на оплату процесуальних витрат, які становлять 9087,36 грн, в якому обвинувачений посилається на тяжкий матеріальний стан, зокрема, що він є пенсіонером, отримує пенсію в розмірі 3734,32 грн, більшу частину якої він витрачає на лікування в зв`язку з декількома хронічними захворюваннями.

Прокурор підтримала клопотання про зменшення суми витрат за проведення експертизи у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого)за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Суд, враховуючи те, що обвинувачений є людиною похилого віку, не працює, є пенсіонером та іншого доходу не має, зважаючи на майновий стан та стан здоров`я обвинуваченого, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, та вважає за можливе зменшити розмір належних до оплати витрат та стягнути з ОСОБА_4 витрати пов`язані із залученням експерта в розмірі 2000 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо, зокрема, інше майно було використано як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи положення п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, суд застосовує спеціальну конфіскацію до майна, за допомогою якого було вчинено злочин, а саме мобільний телефон Nokia 7.1, модель ТА-1095, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім картками: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

Керуючись ст. 472, 474, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16 травня 2024 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської області ОСОБА_3 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.436-2 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки, без конфіскації майна;

-за ч. 3 ст. 436-2 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Згідно ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з встановленням іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації до цього органу.

До набрання вироком чинності заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_4 не застосовувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 15 лютого 2024 року на ноутбук Dell, серійний номер 41113/SDPPI/2015, service tag: НОМЕР_5 , разом із зарядним пристроєм та мобільний телефон Nokia 7.1, модель ТА-1095, IMEI 1 : НОМЕР_1 , IMEI 2 : НОМЕР_2 з сім картками : НОМЕР_3 та НОМЕР_4 - скасувати.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати у кримінальному провадженні спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави речовий доказ мобільний телефон Nokia 7.1, модель ТА-1095, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім картками: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

Ноутбук Dell, серійний номер НОМЕР_6 /SDPPI/ НОМЕР_7 , service tag: НОМЕР_5 повернути ОСОБА_4 , як йому належний.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані із залученням експерта в розмірі 2000 грн.

Роз`яснити ОСОБА_4 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1