Справа № 946/1634/24
Провадження № 1-кс/946/514/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинувачуваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловськ Луганської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, пенсіонера, вдівця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинувачуваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0001308 від 27.02.2024 у якому обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В поданому клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням установлено, що 08.10.2023 близько 12 годин 00 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не установлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , у ході раптово виниклої сварки, на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, маючи умисел направлений на протиправне заподіяння смерті останньому, за допомогою рушниці з маркування НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , яку зберігав за місцем свого мешкання, здійснив постріл у голову потерпілого ОСОБА_6 , у результаті чого настала смерть потерпілого ОСОБА_6 . Смерть ОСОБА_6 , знаходиться в прямому причинному зв`язку з наявним у нього вогнепальним дробовим сліпим проникаючим пораненням голови з ушкодженням м`яких тканин обличчя, кісток носа, кісток основи та склепіння черепа, твердої та м`яких мозкових оболонок, речовини головного мозку. Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку, за місцем проживання ОСОБА_4 , протоколом затримання особи у порядку ст. 208 КПК України, протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколом огляду трупу потерпілого ОСОБА_6 , висновками судових експертиз, протоколом слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_4 . Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років,та який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином. ОСОБА_4 08.10.2023 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 11.10.2023 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який двічі продовжено, в останнє ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 03.01.2024 до 02.03.2024. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор, не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, може подавати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами ст. 199 КПК України. Оскільки строк дії ухвали слідчого судді від 03.01.2024, якою застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спливає, а підготовче судове засідання станом на 27.02.2024 не призначено, виникла необхідність у продовженні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Як посилається прокурор у своєму клопотанні, в ході досудового слідства встановлено наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_12 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання. Зазначив, що подано обвинувальний акт до суду було своєчасно. Підготовче судове засідання призначено на 04.03.2024 року, однак строк дії запобіжного заходу вигляді тримання під вартою спливає 02.03.2024 року.

Підозрюваний в судовому засіданні просив домашній арешт, має поганий стан здоров`я, не буде перешкоджати розгляду справи.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що ризики впливу не доведені, свідки та потерпілі допитані на досудовому розслідуванні, спроб вплинути не вчинялись. Допущено 5-дений строк звернення до суду із вказаним клопотанням. Ризики не доведені, підозрюваний є особою похилого віку, стан здоров`я незадовільний, багато хвороб та необхідне медичне втручання, характеризується позитивно, раніше до жодного виду відповідальності не притягувався. Просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати цілодобовий домашній арешт.

Вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги мету та підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, а також оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Встановлено, що прокурор звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0001308 від 27.02.2024 у якому обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

ОСОБА_4 08.10.2023 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 11.10.2023 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який двічі продовжено, в останнє ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 03.01.2024 до 02.03.2024.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку, за місцем проживання ОСОБА_4 , протоколом затримання особи у порядку ст. 208 КПК України, протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколом огляду трупу потерпілого ОСОБА_6 , висновками судових експертиз, протоколом слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подавати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами ст. 199 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Оскільки строк дії ухвали слідчого судді від 11.10.2023, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 02.03.2024, а підготовче судове засідання призначено 02.03.2024, виникла необхідність у продовженні обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, у тому числі, приймаються до уваги, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність судимості, тощо.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Слідчий суддя приходить до висновку, що за даних обставин, на даній стадії кримінального провадження достатньо доказів, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_12 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

На даний час дії обвинуваченого ОСОБА_11 кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України, який передбачає позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Таким чином, обвинувачений з метою уникнення вказаного покарання може вжити заходів до переховування від суду, що відповідно є ризиком, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_11 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так, з урахуванням поведінки підозрюваного ОСОБА_11 , з метою уникнення відповідальності за скоєне, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, підозрюваним застосовано до потерпілого насилля у вигляді спричинення вогнепального поранення, що характеризує його як цілеспрямовану та суспільно небезпечну особу, та відповідно таку, що може здійснювати як психологічний так і фізичний тиск на потерпілу, свідків та інших учасників кримінального провадження.

Згідно до п. п. 1, 2, 4 ч.1 ст.176 КПК України застосування до ОСОБА_11 міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави є неможливим, оскільки при обранні будь-якого з них, підозрюваний може почати переховуватись від органу досудового розслідування, впливати на свідків та потерпілого або вчинити новий злочин. Таким чином, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить належної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків.

Таким чином, під час об`єктивного та неупередженого дослідження обставин, які обґрунтовують встановлені ризики в поведінці підозрюваного, слід дійти висновку що заявлені ризики не зменшилися та в повній мірі виправдовують тримання підозрюваного під вартою. Так, підозрюваний у випадку обрання іншого запобіжного заходу може незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_11 пенсіонер, характеризується посередньо, раніше не судимий, однак існує реальна загроза до засудження його до покарання у виді позбавлення волі, що може викликати намір переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення покарання.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створіть загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

На думку слідчого судді, доведеним є ризики, передбачені п. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_11 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Існування зазначених ризиків доведено наявними об`єктивними даними, здобутими під час досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на доведення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з огляду на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, а також зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_11 може незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення та встановлення неможливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою.

Ризики, на наявності яких наголошують слідчий та прокурор на даний момент не зникли, продовжують існувати та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

З вказаного вище вбачається, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, так як може не запобігти ризикам вчинення нових злочинів, переховування від органів досудового розслідування та впливу на свідків.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Вирішуючи питання про продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Враховуючи, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та тяжкості можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з огляду на підтвердження викладених вище ризиків, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, слідчій суддя приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, а тому вважає за можливе та необхідне продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати строків досудового слідства, в зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_11 в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинувачуваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 27 квітня 2024 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 01.03.2024р. о 13:15 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1