В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" травня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002558 від 02.09.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого, в останнє вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2024 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю: учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представників потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 16.08.2021 року, приблизно о 16 год. 45 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 26, у пошуках роботи, у приміщенні Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня № 2», побачив відкриті двері кабінету ординаторської, де знаходяться особисті речі лікарів, так, у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів з метою власного протиправного збагачення, зайшов до ординаторської, підійшов до дивану, де потерпіла ОСОБА_12 залишила свою сумку та дістав із неї гаманець чорного кольору, вартістю 500 гривень, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 300 гривень, 2 банківські карти «Приватбанк», а також посвідчення водія на ім`я потерпілої, викрадення якого не охоплювало його умисел.

Після чого, ОСОБА_3 зберігаючи при собі викрадений гаманець покинув приміщення ординаторської, а в подальшому і територію лікарні, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Так, ОСОБА_3 гаманець та посвідчення водія на ім`я потерпілої ОСОБА_3 за межами лікарні викинув, а з грошовими коштами та банківськими картками відразу направився до магазину « Лоток », що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 14 , де розрахувався за товар викраденою платіжною картою на загальну суму 926 гривень 72 копійки.

Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_12 матеріального збитку на загальну суму 1726 гривень 72 копійки.

Крім того, 03.09.2021 року, приблизно о 21 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Кібальчича, 11 , у приміщенні закладу «Сімейна Пекарня», ОСОБА_3 побачив на прилавку мобільний телефон та в цей час у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, оскільки у залі вказаного закладу сторонніх осіб не було, а продавець знаходився поза межами торгового залу, діючи з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, підійшов до прилавку, де потерпіла ОСОБА_8 залишила належний їй мобільний телефон марки «Realme» С3, вартістю 3499 гривень 00 копійок.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 взяв з прилавку вищевказаний мобільний телефон та поклав до кишені штанів, після чого вийшов з приміщення пекарні. З викраденим майном з місяця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Так, ОСОБА_3 відразу направився до ломбарду « Найкращий », що за адресою: м. Київ, бул. Перова, 15 , попередньо маючи при собі знайдене ним раніше посвідчення водія на ім`я ОСОБА_13 , де надав вказані документи, з метою складання договору закладу викраденого ним майна.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 3499 гривень 00 копійок.

Крім того, 07.09.2021 року, приблизно о 13 год. 40 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Алішера Навої, 3, у приміщенні «Київська міська дитяча клінічна лікарня №2», ОСОБА_3 зайшов до кабінету ультразвукової діагностики, двері якого були відчиненими, дізнатись чи можна йому провести УЗД, та побачивши, що у кабінеті нікого, а на столі знаходились два моноблока марки «Artline», після чого у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу, впевнившись у тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та що його дії носять таємний характер для оточуючих, діючи з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, підійшов до столу, на якому знаходилися моноблоки марки «Artline», які належать Комунальному некомерційному підприємству «Київська міська дитяча клінічна лікарня № 2».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , від`єднав шнури живлення моноблоків, взяв їх зі столу та поклав до рюкзака. В подальшому, зберігаючи при собі викрадені моноблоки покинув приміщення кабінету, та територію лікарні. З викраденим майном з місяця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Так, ОСОБА_3 відразу направився до ломбарду « Найкращий », що за адресою: м. Київ, бул. Перова, 15 , попередньо маючи при собі знайдене ним раніше посвідчення водія на ім`я ОСОБА_13 , де надав вказані документи, з метою складання договору закладу викраденого ним майна.

Своїми діями ОСОБА_3 завдав Комунальному некомерційному підприємству «Київська міська дитяча клінічна лікарня № 2» матеріального збитку на загальну суму 56 456 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у повторному, таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

Крім того, ОСОБА_3 , 16.08.2021 року, приблизно о 16 год. 45 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 26 , в приміщенні лікарні, викрав майно належне потерпілій ОСОБА_12 , а саме гаманець чорного кольору, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 300 гривень, 2 банківські карти «Приватбанк», належні потерпілій, а також посвідчення водія на ім`я потерпілої.

В подальшому, ОСОБА_3 перебуваючи за межами лікарні, гаманець та посвідчення водія на ім`я потерпілої викинув, а грошові кошти та 2 банківські карти «Приватбанк» на ім`я потерпілої ОСОБА_12 , поклав до кишені штанів, у які був одягнений та направився до магазину «Лоток», що за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 14.

Банківські картки відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 р., ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 р. та ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 р., відповідають визначенню поняття «офіційний документ», оскільки містять зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, тобто у викраденні офіційного документу.

Крім того, 01.09.2021 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 перебував у власних справах біля парку відпочинку «Аврора», що за адресою: м. Київ, вул. Стальського, 12 , де побачив, що на землі лежить посвідчення водія на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В цей часу у останнього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вищевказаним важливим особистим документом, шляхом його присвоєння.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що вищевказаний, важливий особистий документ йому не належить, підняв з землі посвідчення водія на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та почав зберігати при собі з метою подальшого його використання.

Після чого, ОСОБА_3 направився за місцем свого проживання, зберігаючи при собі вказане посвідчення, не вчинивши жодних дій для повернення знайденого ним посвідчення, законному володільцю, а в подальшому неодноразово скористався ним у ломбарді «Найкращий», що за адресою: м. Київ, бул. Перова, 15 , з метою складання договору закладу викраденого ним майна та після останнього використання викинув вищевказаний документ.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, тобто у незаконному заволодінні іншим важливим особистим документом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що точної дати не пам`ятає, перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Курнатовського, 11 , в приміщені закладу «Сімейна пекарня», помітив на столі мобільний телефон, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає таємно взяв телефон та поклав його до кишені, в подальшому даний телефон здав до ломбарду, крім того, зазначив, що 16.08.2021 року перебуваючи у дитячій лікарні, що за адресою: м. Київ, вул. Алішера Навої, 3 зайшовши до ординаторської, побачив, що в кабінеті нікого немає, помітив на столі два комп`ютерних моноблока та гаманець в якому знаходилися банківські картки, які поклав до свого рюкзака та вийшов з лікарні, в подальшому комп`ютерні моноблоки здав до ломбарду, а банківськими картками розрахувався в магазині, крім того, зазначив, що перебуваючи біля магазину «Аврора» знайшов посвідчення водія, яке залишив собі.

Обвинувачений ОСОБА_3 щиро каявся у скоєному, розуміє, що вчинив погано, підтвердив всі обставини викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінальних правопорушень, відповідають дійсності, просив суд його суворо не карати.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, викрадення офіційного документу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, незаконно заволодів іншим важливим особистим документом, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України, тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує положення ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.01.2024 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання, у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання з урахуванням вчинення останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України до ухвалення вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2024 року та застосувати ч. 1 і ч. 4 ст. 70 КК України.

Суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є достатньою для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

-за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70, 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.01.2024 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту ухвалення вироку, зарахувавши частково відбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 19 серпня 2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Речові докази, а саме лазерний DVD-R диск НР СМFР637YFO114544, диск DVD-R 16х Verbatim PAPA15NGO7202553, який містить запис з камер відеонагляду, які розташовані в приміщенні пекарні за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 11 , диск DVD-R Media SMFP69IYA16094728, який містить, запис з камер відеонагляду, які розташовані в приміщенні ломбарду за адресою: м. Київ, бул. Перова, 15, диск DVD-R 16х Verbatim PAPA15NGO7202550 , який містить, запис з камер відеонагляду, який розташований в приміщенні лікарні за адресою: м. Київ, вул. Алішера Навої, 3 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Головуючий суддя: