КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 757/418/24 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3194/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем - ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Києва апеляційніскаргизахисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , захисника обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_12 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_13 , захисника обвинуваченого ОСОБА_14 - адвоката ОСОБА_13 , захисника обвинуваченого ОСОБА_15 - адвоката ОСОБА_13 , захисника обвинуваченого ОСОБА_16 - адвоката ОСОБА_17 , захисника обвинуваченого ОСОБА_18 - адвоката ОСОБА_19 , захисника обвинуваченого ОСОБА_20 - адвоката ОСОБА_21 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 07березня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07 березня 2023 року клопотання прокурора задоволено, в задоволенні клопотань сторони захисту відмовлено.

Продовжено обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_22 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_10 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави до 05.05.2024р.

Захисники ОСОБА_39 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 не погодившись з ухвалою суду, подали апеляційні скарги.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 вапеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу в повному обсязі. Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_40 було допущено неповноту судового рішення, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та, що найголовніше, істотне порушення прав людини та громадянина. Судом не вислухано обвинуваченого та не забезпечено йому права ознайомитись з клопотанням про продовження запобіжного заходу та доданими до нього матеріалами, не забезпечене конфіденційне побачення з захисником, обмежено в часі право виступу. Судом не було забезпечено одночасну участь усіх учасників процесу безпосередньо із зали судового засідання, зокрема всіх учасників судового процесу було розміщено у чотирьох різних приміщеннях Святошинського районного суду м. Києва, три з яких підключено до засідання шляхом використання відеоконференцзв*язку. Таким чином, фактично особа позбавлена права узгодження правової позиції з своїм адвокатом, а адвокат позбавлений свого права здійснення ефективного правничого захисту свого клієнта. Обвинувачені були змушені перебувати у приміщенні суду тривалий час. Копія клопотання про продовження запобіжного заходу з додатками не було надане захисникам обвинуваченого, чим поставлено сторону захисту в нерівні умови та порушено принцип змагальності сторін. Судом не було досліджено додані до клопотання матеріали та документи, що надавалися стороною захисту на повне спростування викладеного в клопотанні про продовження запобіжного заходу. Дотримання процедури перевірки обґрунтованості обвинувачення повинно включати цілий комплекс доводів та аргументів, котрі є неспростовними для об*єктивного спостерігача та не викликають в нього сумніву стосовно дійсної причетності особи до всіх правопорушень, котрі інкримінуєтьсяправопорушення. В клопотанні просто перераховані ризики та не доведено обґрунтовано їх наявність. Судом не було розглянуто жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів. Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_41 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. У разі залишення про продовження запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, визначити альтернативний запобіжний захід - заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Свої вимоги обґрунтовує відсутністю у прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_42 повноважень на звернення до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу. ОСОБА_43 та його захисником неодноразово заявлялися клопотання про колегіальний розгляд. Однак суд відмовив обвинуваченим та їх захисникам у здійсненні колегіального розгляду у складі 3 суддів, що свідчить про незаконний склад суду, а рішення, яке ухвалене цим судом підлягає скасуванню. Зі змісту пред*явленого ОСОБА_41 обвинувачення не вбачається наявності фактів або інформації, яка прямо чи опосередковано вказує на причетність останнього до інкримінованих йому злочинів. Як і клопотання так і обвинувальний акт відносно ОСОБА_44 виключно на припущеннях сторони обвинувачення, які жодним чином не підтверджуються належними, допустимими доказами. Стороною обвинувачення не визначено подію злочину, інкримінованого ОСОБА_8 , час, місце спосіб. У наданих матеріалах відсутні докази злочинної діяльності ОСОБА_45 , що фактично визнає і сама сторона обвинувачення. Ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України відсутні. ОСОБА_46 працював командиром групи в/ НОМЕР_1 та був залучений до виконання завдань з оборони держави в період введення воєнного стану, постійно перебував на території військової частини під чітким та постійним наглядом старших офіцерів.Судом також не враховано стан здоров*я ОСОБА_45 , який страждає на ряд хронічних захворювань та має бути забезпеченим безперешкодним доступом до необхідних ліків, закладів охорони здоров*я, лікарів для діагностування, попередження, уникнення та лікування ускладнень, що в умовах тримання під вартою є неможливим. Хвороби ОСОБА_45 входять до переліку, який є підставою для подання матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання. Ухвали слідчих суддів щодо необхідності проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_45 не виконані. Судом не враховано міцність соціальних зв*язківКірєєва, який має трьох неповнолітніх дітей та хворих літніх батьків, інформації про наявність місця роботи та репутації. Захисник обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до них запобіжний захід не пов*язаний з реальним позбавленням волі з покладенням обов*язків, передбачених ст. 194 КПК України. Свої вимоги обґрунтовує грубим порушенням судом норм процесуального права, неповнотою судового розгляду, оскільки судом були відхилені клопотання про дослідження доказів, допит свідків. Вказує про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, жодного доказу стороною обвинувачення суду до клопотання надано не було, судом не здійснювалося дослідження жодного доказу та клопотання, обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування. Суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, не забезпечив реалізацію принципу змагальності, не надав обвинуваченим та їх захисникам висловити свою правову позицію, а подані клопотання залишив без розгляду. За наявності суперечливих доказів у судовому рішенні не зазначено чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші. Висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності. Ухвала винесена незаконним складом суду, оскільки подано заяву про колегіальний розгляд справи. Зазначає про порушення під час розгляду заяв про відвід. Судом не були встановлені особи, не було роз*яснено права та обов*язки, захисники та обвинувачені знаходилися в різних приміщеннях, суд відмовив в організації та проведення виїзного судового засідання. Стверджує про порушення конституційних прав та свобод обвинувачених, катування та принизливе ставлення до невинуватих осіб, нелюдське поводження, яке спричинило жорстокі нелюдські страждання, що принижує честь та гідність громадян України, а також призвело до страждання від невизначеності та страхупротягом тривалого часу. Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_12 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_45 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити заставу в розмірі не більше 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом не роз*яснено положення ч.4 ст. 315 КПК України. Проте обвинувачений ОСОБА_46 заявив клопотання про розгляд кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів. Суд мав їх задовольнити та утриматися від прийняття будь-яких процесуальних рішень, проте цього не зробив. Захист робив численні зауваження судді про те, що вона грубо порушує норми КПК України, права обвинувачених на захист, не дає можливості захисникам висловити свою думку, не розглядає обґрунтовані заяви захисників про відвід. Зазначає про нелюдське поводження з обвинуваченими.

Захисник обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 - адвоката ОСОБА_13 в апеляційних скаргахпросить скасувати ухвалу суду та в задоволенні клопотання прокурора відмовити. Свої вимоги обґрунтовує тим, що йому, як захиснику не були вручені копія клопотання з доданими до нього матеріалами. Виступ прокурора в обгрунтування клопотань зайняв нетривалий час, а головуюча не чула клопотання прокурора та не могла надати оцінку його аргументам. Ухвала винесена неуповноваженим складом суду, оскільки обвинувачені заявили клопотання про колегіальний розгляд справи, яке задоволене не було. На прохання затриманих суд не роз*яснив права. Головуюча не досліджувала будь-яких матеріалів, не надала можливості висловитися щодо клопотання прокурора. Захисник обвинуваченого ОСОБА_16 - адвоката ОСОБА_17 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора відмовити. Захисник обвинуваченого ОСОБА_18 - адвоката ОСОБА_19 вапеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_18 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. У разі залишення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити альтернативний запобіжний захід - заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Свої вимоги обґрунтовує відсутністю у прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_42 повноважень на звернення до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу. ОСОБА_47 та його захисником неодноразово заявлялися клопотання про колегіальний розгляд. Однак суд відмовив обвинуваченим та їх захисникам у здійсненні колегіального розгляду у складі 3 суддів, що свідчить про незаконний склад суду, а рішення, яке ухвалене цим судом підлягає скасуванню. Зі змісту пред*явленого ОСОБА_48 обвинувачення не вбачається наявності фактів або інформації, яка прямо чи опосередковано вказує на причетність останнього до інкримінованих йому злочинів. Як і клопотання так і обвинувальний акт відносно ОСОБА_49 грунтується виключно на припущеннях сторони обвинувачення, які жодним чином не підтверджуються належними, допустимими доказами. Стороною обвинувачення не визначено подію злочину, інкримінованого ОСОБА_47 , час, місце спосіб. Ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України відсутні. ОСОБА_18 має міцні соціальні зв*язки, дружину, двох неповнолітніх дітей, має 2 вищих освіти, працевлаштований на посаду юрисконсульта ФОП ОСОБА_50 , раніше до кримінальної відповідальності не притягався. Захисник обвинуваченого ОСОБА_20 - адвоката ОСОБА_21 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду щодо ОСОБА_20 та постановити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що незважаючи на заявлене клопотання проколегіальний розгляд, суд вказане клопотання залишив без розгляду та перейшов до розгляду клопотань одноособово. Судом проігнорована інформація щодо призначення розгляду Верховним Судом на 12.03.24р. клопотання про зміну підсудності. Було грубо порушено принципи законності, змагальності, а також забезпечення права на захист. Прокурором не оголошувалося клопотання та не наводилися доводи, які б обґрунтовували обвинувачення, а також не з*ясовувалися питання щодо наявності чи відсутності ризиків, які існують та дають підстави прокурору просити суд продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_20 . Окрім того, прокурором не оголошувалося подане клопотання та не наводилися доводи, які б обгрунтовували обвинувачення, докази того, що більш м*які запобіжні заходи не можуть бути застосовані. Окремого розгляду клопотання щодо ОСОБА_20 не відбувалося. Проігнороване клопотання апелянта про роз*яснення обвинуваченому прав. Посилається на порушення таємниці нарадчої кімнати.Вказує, що ОСОБА_20 має на території України постійне зареєстроване місце проживання, родину та батьків, що свідчить про наявність міцних соціальних зв*язків, до кримінальної відповідальності не притягався, за місцем проживання характеризується позитивно. Вислухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Враховуючи, що захисниками не заявлено такого клопотання, яке б узгоджувалося з наведеним положенням ч. 4 ст. 422-1 КПК України щодо участі саме сторін кримінального провадження, розгляд даної апеляційної скарги здійснюється без участі сторін.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставинижиття особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_15 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_18 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_20 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_16 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 307 КК України,які є особливо тяжкими та санкції яких, за умови доведення винуватості, передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу щодо обвинувачених, суд першої інстанції посилався на існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи особливості конкретної справи, високий рівень суспільної небезпечності інкримінованого обвинуваченим злочинів, суд першої інстанції обґрунтовано не вбачав підстав для застосування інших запобіжних заходів. Зокрема, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали суду, з висновками якого погоджується колегія суддів, можливість переховування обвинувачених обумовлюється,окрім іншого, тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , видом та мірою покарання, що загрожує їм у випадку визнання винуватими. Судове провадження триває на початковій стадії, не допитані свідки, що дає підстави суду вважати обгрунтованим ризик, передбаченого ч.3 ч.1 ст. 177 КПК України. Небезпідставними є доводи клопотання прокурора про існування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст. 177 КПК України, враховуючи фактичні обставини інкримінованих правопорушень та обвинувачення у керівництві та участів злочинній організації, до якої входило значна кількість учасників. До того ж,з огляду на кількість епізодів інкримінованих правопорушень, посилання прокурора в клопотанні на існування ризику, передбаченого ч.5 ч.1 ст. 177 КПК України є слушними.

Фактичні обставини інкримінованих правопорушень, які свідчать про підвищену суспільну небезпеку у сукупності з тяжкістю можливого покарання та даними про особи обвинувачених спростовують доводи захисників щодо відсутності ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що прокурором доведено продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою жодним чином не зменшились і в сукупності з даними про особи обвинувачених, на даному етапі провадження, вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного їм запобіжного заходу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про те, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Доводи апеляційних скарг про те, що обвинувачені мають постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, самі по собі не можуть слугувати підтвердженням її належної процесуальної поведінки та відсутності ризиків, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Посилання захисника Борисова в апеляційній скарзі щодо наявності хронічних захворювань у обвинуваченого ОСОБА_45 також не можуть свідчити про зменшення встановлених судом ризиків чи можливість запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та не унеможливлює застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Тим більше, колегія суддів звертає увагу, що апеляційному суду не надано жодних медичних документів на підтвердження зазначених доводів.

Як вбачається з матеріалів судової справи та апеляційних скарг, кримінальне провадження розглядається щодо 36 осіб, які перебувають під вартою. Особливості організації судового процесу за значної кількості осіб, які перебувають під вартою та кількості їх захисників, з необхідністю дотримання відповідних прав кожного з них, жодним чином не свідчать про неналежне поводження, катування, порушення конституційних прав осіб, як на тому наголошують захисники. Сама кількість обвинувачених, які перебувають під вартою у сукупності з кількістю захисників у справі, свідчить про тривалість розгляду клопотань та заслуховування думки сторін, що в свою чергу потребує значних часових строків. Разом з тим, головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання та забезпечуючи додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, визначає черговість розгляду клопотань, що жодним чином не свідчить про неповноту судового розгляду. При цьому зауваження головуючому стороною захисту, як про це зазначено в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_12 , не передбачено чинним КПК. Твердження захисників про те, що судом не досліджувалось чи може бути до обвинувачених застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, на думку колегії суддів є необґрунтованими, оскільки суд дослідив доводи сторони захисту про зміну забіжного заходу на більш м`який та знайшов їх необґрунтованими, так як не доведено, що більш м`які запобіжні заходи будуть гарантувати належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що лише запобіжний захід у виді тримання обвинувачених під вартою без визначення розміру застави може забезпечити їм належну процесуальну поведінку, а тому правові підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.

Доводи апеляційних скарг щодо незаконності ухвали суду в частині не визначення розміру застави не гуртуються на вимогах закону, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, за вказаних обставин, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Захисники в апеляційних скаргах стверджують про відсутність доказів у вчиненні їх підзахисними кримінальних правопорушень. Проте такі доводи є передчасними на даному етапі провадження, оскільки рішення про доведеність вини особи за пред`явленим обвинуваченням, щодо правильності кваліфікації її дій стороною обвинувачення, суд приймає лише на підставі досліджених доказів, яким оцінка надається в нарадчій кімнаті. Автори апеляційних скарг посилаються на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, серед яких, нероз*яснення обвинуваченим передбачених законом прав та обов*язків, ухвалення рішення незаконним складом суду. Проте, стороною захисту не підтверджено обставин, на які вони посилаються як на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, тоді як матеріали, витребувані апеляційним судом на виконання вимог ч.2 ст. 422-1 КПК України, таких даних не містять. Рішення суду першої інстанції прийнято на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , захисника обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_12 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_13 , захисника обвинуваченого ОСОБА_14 - адвоката ОСОБА_13 , захисника обвинуваченого ОСОБА_15 - адвоката ОСОБА_13 , захисника обвинуваченого ОСОБА_16 - адвоката ОСОБА_17 , захисника обвинуваченого ОСОБА_18 - адвоката ОСОБА_19 , захисника обвинуваченого ОСОБА_20 - адвоката ОСОБА_21 -залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 07березня2024 року про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4