Номер провадження:1-кс/521/1949/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання слідчої СВ Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000410 від 01.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим відділенням Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000410 від 01.06.2024 року.

Процесуальне керівництво у зазначеному провадженні здійснюють прокурори Малиновської окружної прокуратури м. Одеси.

Підставою для початку досудового розслідування слугувало те, що 31.05.2024 року до ЧЧ Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_5 , щодо вжиття заходів до невідомої особи, яка 25.05.2024 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , таємно викрала планшет «Lenovo». Сума збитку встановлюється.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення - за ч. 4 ст. 185 КК України, досудове розслідування триває.

В ході досудового розслідування, а саме 21.06.2024 року було проведено огляд місця події ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого свідок ОСОБА_6 , добровільно видала органу досудового розслідування планшет марки «Lenovo» модель В8000-Н, номер складання: B8000_A442_001_021_140703_WW_3GDATA у корпусі сірого кольору, який вилучено та поміщено до спеціального пакету № WAR 1933698.

За результатами огляду зазначений предмет був вилучений та відповідною постановою визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, слідча просить накласти арешт на вказане майно із забороною ним розпоряджатись, відчужувати і користуватись.

У судове засідання учасники розгляду клопотання не прибули, проте слідча надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності та відсутності прокурора через процесуальну зайнятість, а також зазначила, що власника майна повідомлено про розгляд клопотання щодо арешту належного йому майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неявка учасників розгляду клопотання не є перешкодою для його розгляду.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі гроші набуті кримінально протиправним шляхом, або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи вимоги КПК України, можна дійти висновку, що арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінальних правопорушень.

З наданих матеріалів вбачається, що у кримінальному проваджені внесеному до ЄРДР за №№0000410 від 01.06.2024 року, здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Матеріалами клопотання доведено достатність обґрунтованої підозри, що мало місце вчинення кримінального правопорушення, та слідчий суддя звертає увагу, що факти, які породжують таку підозру виправдовують подальше розслідування, на даному етапі, задля встановлення істини.

Слідчим суддею встановлено, що в ході досудового розслідування, а саме 21.06.2024 року в ході огляду місця події органом досудового розслідування було отримано предмет, якиц в подальшому був оглянутий та визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні, що підтверджується протоколом огляду місця події від 21.06.2024 року та постановою слідчої ОСОБА_3 від 21.06.2024 року.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування було отримано майно, яке може мати доказове значення у даному кримінальному провадженні та необхідне для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування та встановлення істини у справі, відтак клопотання слідчого про накладення арешту на майно відповідає вимогам ст. 171 КПК України, додані до клопотання матеріали доводять наявність підстав вважати, що майно, на яке слідство просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тому з метою збереження речового доказу та проведення усіх необхідних з ним досліджень та дій, а також для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчий суддя не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 - 173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої СВ Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000410 від 01.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно (із забороною розпорядження, відчуження та користування), яке 21.06.2024 року органом досудового розслідування було отримано від свідка ОСОБА_6 , під час огляду місця події ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на:

- планшет марки «Lenovo» модель В8000-Н, номер складання: B8000_A442_001_021_140703_WW_3GDATA у корпусі сірого кольору, який вилучено та поміщено до спеціального пакету № WAR 1933698.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити органу досудового розслідування, в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 року.

Ухвалу слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1