Справа № 359/2270/24
Провадження № 1 -в/359/118/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника колонії ОСОБА_4 та засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією клопотання адміністрації ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119) про приведення у відповідність до чинного законодавства України вироків Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2023 року та Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.01.2022 року, ухвалених щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в :

05.03.2024 року начальник Державної установи «Бориспільська виправна колонія №119» ОСОБА_6 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про приведення у відповідність до чинного законодавства України вироків Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2023 року та Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.01.2022 року, ухвалених щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також уточнити початок строку відбування покарання, остаточну міру покарання та період, який підлягає зарахуванню.

Представник колонії в судовому засіданні просив клопотання задовольнити та привести вказані вироки у відповідність до чинного законодавства України.

Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання.

Засуджений в судовому засіданні клопотання підтримав та не заперечував щодо його задоволення.

Заслухавши сторони провадження, дослідивши матеріали поданого клопотання та особову справу на засудженого суд приходить до наступних висновків.

Згідно вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.01.2022 року ОСОБА_5 призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, із урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Даний вирок набрав законної сили 15.02.2022 року.

Згідно вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2023 року ОСОБА_5 призначено покарання за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 186, із застосуванням ч. 1 та ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Вирок набрав законної сили 30.03.2023 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Згідно ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суду, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має вирішувати питання, зокрема, про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Як встановлено судом, 27.02.2023 року при винесенні вироку та призначенні покарання Білоцерківським міськрайонним судом Київської області не було враховано вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.01.2022 року.

Для подальшого відбування покарання засудженим ОСОБА_5 виникла необхідність у приведенні вищезазначених вироків, ухвалених відносно нього, у відповідність із законодавством України.

Клопотання, у відповідності до вимог ст. 539 КПК України, підлягає розгляду Бориспільським міськрайонним судом Київської області, зважаючи на те, що засудженого направлено для відбування покарання до Державної установи «Бориспільська виправна колонія №119».

Зважаючи на викладене, перешкод для розгляду клопотання в суді не встановлено.

У відповідності до п. 11, п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема: про застосування покарання за наявності кількох вироків; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до коментованого п. 11 ч. ст. 537 КПК України питання про застосування покарання за наявності кількох вироків постає перед судом під час їх виконання, зокрема, у випадку, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що ухвалив останній за часом вирок, і тому не призначив покарання за сукупністю вироків.

Також у пункті 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначено, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок.

Як слідує з роз`яснень, що викладені в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7, за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками.

Також, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Зокрема, відповідно до вищезазначеної постанови, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст. 43 КК України не було вирішено.

Крім того, у порядку передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду в такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

У п. 1 постанови Пленуму Пленум Верховного Суду України Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7 вказано, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Признаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У випадку приведення у відповідність вироків згідно кримінального закону України, суд згідно вимог КК України має застосувати положення ст. 70 КК України.

Так, у відповідності до вказаної норми, а саме частини четвертої, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного та з метою недопущення порушення конституційних прав засудженого та виконання постановлених відносно нього вироків, враховуючи недопустимість погіршення становища засудженого під час вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, дане питання необхідно вирішити з урахуванням норм ч. 4 ст. 70 КК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання за вчинені ним злочини згідно вироків Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2023 року та Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.01.2022 року, у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці, без конфіскації майна, зважаючи на те, що указані вироки не оскаржувались та переглянуті не були.

Окрім того, ОСОБА_5 необхідно зарахувати в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту затримання до набрання вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2023 року законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а саме період з 22.07.2021 року по 29.03.2023 року.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 70, 72 КК України, та керуючись ст. 376, 536-539 КПК України, суд

постановив:

Клопотання Державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119) задовольнити.

Привести вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2023 року (справа №357/2062/19) та вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.01.2022 року (справа №357/7046/22), ухвалених щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до чинного законодавства України.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.01.2022 року, більш суворим за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2023 року, остаточно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці без конфіскації майна.

Строк покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 30.03.2023 року.

Зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 22.07.2021 року по 29.03.2023 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 19.03.2024 року.

Суддя ОСОБА_1