Справа № 446/1067/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2024 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2024 за № 0000074 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Батятичі (Кам`янка-Бузького) Львівського району, Львівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента 4 курсу факультету «Лісознавство» Технічного фахового коледжу Національного лісотехнічного університету України, раніше не судимого, не депутата.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

в с т а н о в и в :

10.03.2024, близько 22 години 50 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем ведення господарської діяльності ФОП ОСОБА_8 , а саме на терасі кафе-бару «Озон», що за адресою: АДРЕСА_2 , діючи цілеспрямовано, протиправно, умисно, з метою завдання шкоди здоров`ю, реалізуючи свій злочинний намір на заподіяння тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклого конфлікту наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_6 , внаслідок чого останній з прискоренням впав правою поверхнею голови на тверду поверхню підлоги, після чого ОСОБА_3 продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на заподіяння тілесних ушкоджень, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 перебуває в лежачому положенні на спині та не може чинити активного опору, наніс один удар правою ногою у взутті в ліву поверхню голови ОСОБА_6 ..

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: перелому на рівні пірамідки правої скроневої кістки, відкритої рани зовнішнього слухового проходу з гемотимпанумом, геморагічного контузійного вогнища (крововилив) в лівій скроневій частці розміром 23х15 мм, які є небезпечними для життя в момент заподіяння та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України спричинення умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння (умисне тяжке тілесне ушкодження).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав у повному обсязі свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Пояснив, що він дійсно 10.03.2024 перебуваючи в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під час словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_6 , наніс йому один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілого, внаслідок якого останній впав, після чого він наніс ще один удар. Вказав, що щиро розкаюється за вчинене, шкоду яку заподіяв потерпілому відшкодував та просить його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 10.03.2024 відпочивав з друзями в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Вийшовши на терасу даного закладу він побачив, що між обвинуваченим та його другом виникла бійка, коли він вирішив їх розборонити, то отримав один удар в голову від обвинуваченого, від якого втратив свідомість та впав. Нанесення другого удару не відчув, так як не був при свідомості. Як відбувалися події в подальшому не знає. Після вище вказаних подій лікувався в медичному закладі близько 9 днів. На даний час стан його здоров`я покращується. Вказав, що обвинувачений завдану шкоду відшкодував. При призначенні покарання просив суворо не карати та не позбавляти волі обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання, в якому просив суд не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачений винуватість у вчиненому визнав повністю.

Судом з`ясовано, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає. Прокурор в свою чергу також не оспорював фактичні обставини, при яких вчинено кримінальне правопорушення, сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження в суду немає.

В судовому засіданні учасники судового провадження не заперечили проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, сторонам було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому суд за даних обставин визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого, яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, і тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості, досліджених матеріалах кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, заслухавши думку потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, що характеризують особу обвинуваченого, матеріали справи щодо речових доказів, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України - (умисне тяжке тілесне ушкодження) умисне спричинення тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст.12 КК України, згідно з якою кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України відноситься до тяжкого злочину, також враховуються дані про його особу, зокрема те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, задовільну характеристику за місцем проживання, наявність стійких соціальних зв`язків, задовільну характеристику за місцем навчання, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

При цьому суд не приймає до уваги зазначену пом`якшуючу вину ОСОБА_3 обставину - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки така не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому відсутні.

Окрім того, приймаючи судове рішення про міру покарання обвинуваченому, суд також враховує досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_3 від 30.05.2024, згідно якої встановлено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства. Орган пробації вказав, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

З урахуванням викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення та ступінь його тяжкості, дані про особу обвинуваченого, думку потерпілого суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому повинно бути пов`язано з позбавленням волі, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Разом з тим, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, позитивні характеризуючі дані про особу винного, а саме те, що на час розгляду справи повністю визнав свою вину, а отже, готовий нести кримінальну відповідальність, ставлення винного до вчиненого та його наслідків, факт відшкодування шкоди, пом`якшуючу обставину у вигляді щирого каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, думку потерпілого, який просив обвинуваченого суворо не карати та призначити покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а також всі обставини справи в сукупності, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без відбування покарання, а тому вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст.76 КК України, що буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Строк запобіжного заход у виді домашнього арешту не був продовжений.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 КПК України, суд-

ухвалив :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази:

три серветки білого кольору зі слідами РБК та два змиви РБК з підлоги тераси кафе-бару «Озон» - знищити;

DVD-R диск «Verbatim», ємністю 4,7 Gb на якому міститься відео-файл з відеокамери відеоспостереження під назвою «192.168.0.188_ch6_3008_5003»- залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000074 від 11.03.2024;

медичну картку стаціонарного хворого № 22673 на ім`я ОСОБА_6 - повернути останньому;

кофту чорного кольору з маркуванням «OFF-WHITE» - повернути ОСОБА_3 ..

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 14.03.2024 - скасувати.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1