ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0001941 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 травня 2024 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 21 липня 2024 року включно,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001941 від 30.06.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалами суду відносно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжувався запобіжний захід, востаннє 03.04.2024 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області відносно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 01.06.2024 року включно. Станом на 23.05.2024 року року вказане кримінальне провадження не розглянуто по суті.

В судовому засіданні прокурор подала письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки такий закінчується 01.06.2024 року, а ризики, передбачені ст.177 КПК України на даний час залишились незмінними.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.05.2024 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено строком на 60 днів до 21.07.2024 року включно. Відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України, суд не визначив ОСОБА_6 розмір застави.

Таке своє рішення місцевий суд мотивував тим, що в ході досудового розслідування, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід тримання під вартою, термін якого закінчується 01.06.2024 року, з огляду на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та дані про особу, який обвинувачується в вчиненні особливо тяжкого умисного кримінального правопорушення, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких кримінальних правопорушень, що дає обґрунтовані підстави вважати, що він не буде дотримуватися покладених на нього процесуальних обов`язків у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі, оскільки може переховуватися від суду, продовжуватиме вчиняти кримінальні правопорушення, суд вважає доцільним продовжити щодо ОСОБА_6 строк тримання під вартою на шістдесят днів до 21.07.2024 року включно, а клопотання прокурора задовольнити.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора відмовити та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вважає ухвалу суду необґрунтованою, оскільки недоведено прокурором продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які потягнули застосування до її підзахисного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судове засідання прокурор не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав суду. Зважаючи на викладене, а також думки обвинуваченого та його захисника, апеляційний суд вважає за можливе апеляційний розгляд провадження провести у відсутності прокурора, відповідно до вимог ч.4 ст.422-1 КПК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати ухвалу суду і застосувати щодо ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід; дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до положень ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Вимоги ст.177 КПК України регламентують, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На думку суду апеляційної інстанції, місцевий суд відповідно до положень кримінального процесуального законодавства, а також майнового і сімейного стану ОСОБА_6 , міцності його соціальних зв`язків, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, підставно продовжив обвинуваченому строк тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Матеріалами кримінального провадження стверджується, що 30.06.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за №0001941 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_6 , що стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами.

Крім того, згідно матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри, а метою: запобігання спробам ухилення від суду; незаконного впливу на свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен враховувати вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Судом першої інстанції у достатній мірі встановлені підстави для продовження виняткового запобіжного заходу, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, ОСОБА_6 обвинувачуються, у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, раніше судимий за вчинення, зокрема і тяжких злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі, зазначені обставини, характер кримінального правопорушення вказує на продовження існування раніше визначених ризиків, на даний час в рамках кримінального провадження триває судовий розгляд.

Тому, на переконання апеляційного суду, заявлені прокурором ризики продовжують існувати.

Апеляційний суд вважає, що продовжуючи ОСОБА_6 винятковий запобіжний захід, суд першої інстанції врахував як обставини, передбачені ст.184 КПК України, так і обставини, визначені ст.199 КПК України.

Так, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку, що з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та до моменту вирішення вказаного клопотання ризики, визначені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати.

Тому, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , відсутності даних про неможливість його перебування в умовах СІЗО (відповідна медична документація суду не надавалась), обставин вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, на переконання суду апеляційної інстанції, зможе дієво забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.

За викладених обставини в їх сукупності вимоги апеляційної скарги захисника про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який до задоволення не підлягають.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422-1 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргузахисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 травня 2024 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 21 липня 2024 року включно, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий

Судді