справа № 274/1776/24 провадження № 1-кс/0274/514/24
У Х В А Л А
07.03.2024 року м. Бердичів
в с т а н о в и в :
05.03.2024 р. на розгляд до Бердичівського міськрайонного суду повторно надійшло вказане клопотання слідчого про арешт майна.
06.03.2024 р. протоколом повторного автоматичного визначення слідчого судді клопотання передано на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .
Згідно вимог клопотання слідчий просить накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним, а саме: на кросівки з маркуванням "ANDI" біло-чорного кольору, з червоними вставками, які були вилучені під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , та поміщені до спецпакету № EXP0358295.
Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 14.02.2024 р. по 18.02.2024 р. невстановлена особа шляхом пошкодження вікна проникла до будинку, що по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала ноутбук марки "Леново", різні побутові речі, інструменти, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму, яка встановлюється.
Встановлено, що до скоєння вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
18.02.2024 р. під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав кросівки з маркуванням "ANDI", біло-чорного кольору, з червоними вставками, які були вилучені та поміщені до спецпакету № EXP0358295.
Відповідно до вимог ст.ст. 167-168 КПК України вилучене вказане вище майно являється тимчасово вилученим. Відповідно до ст. 98 КПК України вказане майно являється речовим доказом.
Слідчий зазначає, що вказане майно було вилучено, оскільки є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою його збереження на нього необхідно накласти арешт.
Учасники судового провадження в призначене судове засідання не з"явилися.
Як передбачено ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, за участю слідчого та /або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у його задоволенні, виходячи з наступного.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 18.02.2024 р. у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були вилучені кросівки з маркуванням "ANDI", біло-чорного кольору, з червоними вставками, які поміщені до спецпакету № EXP0358295.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна, окрім іншого, допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
Частиною першою ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Слідчий суддя вказує на те, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При цьому, з досліджених відомостей з КП "Д-3", слідчим суддею встановлено, що 27.02.2024 р. слідчий СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , вже звертався до слідчого судді з аналогічним клопотанням про арешт майна з тих самих підстав.
Ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду від 28.02.2024 р. у задоволенні клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП України в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 було відмовлено. Роз"яснено, що ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.
Між тим, не зважаючи на виявлені обставини, слідчий за погодженням з прокурором повторно звернувся до слідчого судді з аналогічним клопотанням про арешт майна з тих самих підстав, не оскаржуючи, при цьому, ухвали слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду від 28.02.2024 р. про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що відсутня правова підстава для накладення арешту на майно, оскільки у задоволенні аналогічного клопотання слідчого вже було відмовлено, тому подане клопотання слідчого про арешт майна задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 170-173, 309, 371, 372 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1