Провадження № 1-кп/638/977/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

захисника- ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002163 від 17.08.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, із середньою спеціальною освітою, не є особою з інвалідністю, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше судимий: 1) 27.10.2005 Ізюмським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 187, ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі; 2) 17.06.2009 Стаханівським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі; 3) 08.02.2013 Ізюмським міським судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 4) 11.03.2016 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки; 5) 22.07.2020 Ізюмським міським судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2, 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 6) 29.12.2020 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2,3 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 7 років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 26.01.2022 по відбуттю строку покарання, без реєстрації місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 16 серпня 2023 приблизно о 20 годині, повторно, у період дії воєнного стану в Україні, який введено із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, та Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, продовженого з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, Указом Президента № 254/23 від 01 травня 2023 року, затверджений Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-IX від 02.05.2023, перебуваючи з дозволу власника ОСОБА_10 у альтанці на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , реалізовуючи раптово виниклий умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_11 , що виразилося в нанесенні не менше 3 ударів долонею правої руки в область голови потерпілої, із жіночої сумки, яка висіла у ОСОБА_11 на плечі, відкрито вкрав мобільний телефон Xiaomi Redmi 12C Imei: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 вартістю 4049 грн. 10 коп. з чохлом Sabo Xiaomi redmi 12C gold вартістю 174 грн. 30 коп. та не реагуючи на слова потерпілої повернути телефон з місця скоєння злочину втік, розпорядившись вкраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи, матеріальну шкоду на загальну суму 4223 грн. 40 коп.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_9 16 серпня 2023 року в період часу з 19 по 21 годину, більш точний час не встановлений, повторно, у період дії воєнного стану в Україні, який введено із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, та Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, продовженого з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, Указом Президента № 254/23 від 01 травня 2023 року, затверджений Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-IX від 02.05.2023, перебуваючи з дозволу власника ОСОБА_10 у альтанці на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи раптово виниклий протиправний умисел на крадіжку чужого майна, з корисливих мотивів, з метою наживи, достовірно знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон Xiaomi Redmi модель: НОМЕР_3 , Imei: 1) НОМЕР_4 , 2) НОМЕР_5 , вартістю 3648 грн. який лежав на дивані та який належить ОСОБА_12 чим спричинив потерпілому, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи, матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів відповідно до ч.2 ст. 84 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 винним себе у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях злочинах не визнав.

Під час допиту обвинувачений у судовому засіданні надав наступні пояснення.

Під час тимчасової окупації м. Ізюм Харківської області ОСОБА_13 домовилася із ОСОБА_11 про купівлю духової шафи за 1300,00 грн. Влітку 2022 року він разом із донькою ОСОБА_13 поїхали до ОСОБА_11 і віддали гроші. В присутності свідків, та доньки ОСОБА_13 , ОСОБА_11 написала розписку на ім`я ОСОБА_13 , що вона продала духову шафу. ОСОБА_11 пообіцяла пізніше віддати духову шафу, але так і не віддала її ОСОБА_13

16 серпня 2023 року він приїхав на мопеді до свого знайомого ОСОБА_10 . У нього було багато людей, у т.ч. і ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , сиділи в альтанці, здійснювали розпиття спиртних напоїв. Він поцікавився в ОСОБА_11 коли вона поверне гроші у сумі 1300,00 грн., оскільки духової шафи ОСОБА_13 так і не отримала, на що остання відповіла, що нічого йому не винна. ОСОБА_11 тримала в руках мобільний телефон він забрав у неї телефон включив камеру, після чого вона повідомила, що гроші поверне на наступний день близько 13 год. У якості залогу він тимчасово залишив у себе мобільний телефон ОСОБА_11 та поїхав. Цю ніч він провів у ОСОБА_14 , бо на мопеді, на якому він приїхав, не було світла фар.

На наступний день він знову приїхав до ОСОБА_10 , але ОСОБА_11 повідомила, що грошей у неї ще не має. Коли він вийшов з двору ОСОБА_10 , то на клумбі побачив телефон, який був разряженний, та взяв його з собою. Прибувши до військової частини, підзарядивши телефон він зрозумів, що цій мобільний телефон належить ОСОБА_12 Повернути телефон останньому він не встиг бо до нього приїхали працівники поліції.

Крім того, під час допиту обвинувачений зазначив, що в обвинувальному акті зазначено, що інкриміновані йому злочині, крадіжка та грабіж, вчинені 16.08.2023 року в період часу з 19 до 21 години, тобто вчинив одразу два злочину, що не узгоджується з матеріалами справи. Під час слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_11 та її показами надані у судовому засіданні, є розбіжності, а саме остання під час судового розгляду повідомила, що у неї були боргові зобов`язання з ОСОБА_13 . Також є розбіжності щодо нанесення тілесних ушкоджень, нібито нанесення трьох ударів по обличчю ОСОБА_11 . Враховуючи те, що на його погляд, він мав права на утримання майна потерпілої ОСОБА_11 , у якості застави по борговій розписки, він погоджується з тим, що його дії, які виразилися у вилученні майна потерпілої ОСОБА_11 у якості застави, але данні дії не можуть бути кваліфіковані як грабіж, а повинні бути кваліфіковані за статтею 355 КК України. Щодо того, що він знайшов мобільний телефон, на його думку в його діях відсутній склад кримінального правопорушення передбачений ч.4 ст. 185 КК України, оскільки він мав намір повернути телефон власнику та відповідно до ст. 337 ЦК України він мав право зберігати загублену річ.

Також обвинувачений під час допиту у судовому засіданні наголосив про те, що він категорично не погоджується з тим, що інкриміновані йому злочині були вчинені в умовах воєнного стану. Крім того, під час досудового розслідування він був позбавлений право на захист.

Враховуючи вищезазначене, обвинувачений просив суд перекваліфікувати ч.4 ст. 186 КК України на ч.1 ст. 355 КК України, а за ч.4 ст. 185 КК України на підставі ч.1 ст. 284 КПК України закрити у зв`язку з визначеними у цій нормі Закону обставинами.

Суд незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України, його винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів доведена доказами і ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_9 свою вину у вчинені злочину не визнав, його вина підтверджується:

-показами потерпілого ОСОБА_12 надані у судовому засіданні, про те, що в серпні 2023 року після обіду, точної дати та часу потерпілий не пам`ятає, був разом із ОСОБА_11 у гостях у сусіда ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 . Сиділи у дворі під альтанкою. Випивали. У потерпілого був мобільний телефон чорного кольору Xiaomi Redmi. Потім в гості зайшов обвинувачений, посидів і пішов. ОСОБА_12 лише ввечері зрозумів, що телефон зник, бо чекав не телефонні дзвінки від синів, як служать в ЗСУ, але їх не було. Почав шукати свій мобільний телефон але не знайшов, він зник. Потерпілий відразу звернувся в поліцію, бо зрозумів, що його вкрав ОСОБА_9

-показами потерпілої ОСОБА_11 надані у судовому засіданні, про те, що 16.08.2023 близько 11 год. Разом із співмешканцем ОСОБА_12 пішли в гості до сусіда

ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 . Сиділи у дворі під альтанкою. У неї із собою в сумочці був мобільний телефон Xiaomi Redmi 12C. Випивали. Потім близько 20 год. на мопеді приїхав ОСОБА_9 , сів за стіл біля потерпілої. Почав забирати сумку, яка висіла через плече. Потерпіла не віддавала. Потім ОСОБА_9 наніс 2-3 удари по її щоці і зняв сумку з плеча, відкрив її і забрав мобільний телефон. Потім сів на мопед і поїхав. На наступний день вранці прийшов Кузнєцов ОСОБА_15 і сказав, що ОСОБА_9 продає мобільний телефон. Відразу звернулася в поліцію. На питання обвинуваченого потерпіла відповіла, що ніякого боргу перед ОСОБА_9 та його знайомими не мала.

-показами свідка ОСОБА_10 надані у судовому засіданні, про те, що в середині серпня 2023 року після обіду, точної дати та часу свідок не пам`ятає, до нього додому за адресою: АДРЕСА_2 прийшли ОСОБА_12 та ОСОБА_11 Сиділи у дворі під альтанкою, випивали. Близько 20 год. на мопеді приїхав ОСОБА_9 і привіз із собою пляшку горілки. Сиділи за столом. Обвинувачений почав вимагати у ОСОБА_16 борг в сумі 1300 грн. Потерпіла відмовлялася від будь-якого боргу. Потім ОСОБА_9 вдарив кілька разів по щоці ОСОБА_11 , зняв з плеча сумку, відкрив її і забрав мобільний телефон Xiaomi Redmi. ОСОБА_9 сказав, коли принесеш борг, віддасть мобільний телефон. Сів на мопед та поїхав. Про крадіжку телефона у ОСОБА_12 нічого пояснити не може. Знає лише, що у останнього дійсно був мобільний телефон Xiaomi Redmi, але як його вкрав ОСОБА_9 не бачив. Знає лише, що ОСОБА_12 чекав на дзвінки від дітей, які служать в ЗСУ, але не дочекався. На наступний день виявив відсутність свого телефону.

-показами свідка ОСОБА_17 надані у судовому засіданні, про те, що 16.08.2023 в обід, точного часу не пам`ятає, до ОСОБА_10 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 прийшли ОСОБА_12 та ОСОБА_11 Сиділи у дворі під альтанкою, випивали. Близько 20 год. на мопеді приїхав ОСОБА_9 , сів за стіл та почав у ОСОБА_11 вимагати гроші в сумі 1300 грн., але потерпіла відповіла, що нікому нічого не винна. ОСОБА_9 вдарив три рази рукою по щоці ОСОБА_11 , зняв з плеча сумку, відкрив її і забрав мобільний телефон. Крім цього, свідок повідомила, що у ОСОБА_12 також був мобільний телефон, який лежав на дивані в альтанці. Виявили, що телефон зник лише на наступний день.

-показами свідка ОСОБА_14 надані у судовому засіданні, про те, що 16 17 серпня 2023року заходив в гості до ОСОБА_10 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Близько 20 год. Приїхав

ОСОБА_9 на мопеді. Свідок зібрався додому і до нього підійшов ОСОБА_9 , якому останній запропонував залишитися у нього вдома, бо на мопеді не горіли фари. ОСОБА_9 залишився на ніч у останнього, вранці запропонував купити мобільний телефон, який, зі слів обвинуваченого, останній купив для своєї дружини за 14 тис. грн. Свідок погодився на покупку, але якщо обвинувачений привезе коробку від телефону. Тоді обвинувачений сказав, що здасть його у ломбард. Свідок повідомив, що зранку бачив у ОСОБА_9 два мобільних телефона Xiaomi Redmi, один з яких в чохлі чорного кольору, інший - в чохлі золотистого кольору. Коли ОСОБА_18 поїхав, свідок пішов до ОСОБА_10 і дізнався, що обвинувачений забрав мобільний телефон у ОСОБА_11 , а також потерпілий ОСОБА_12 виявив відсутність свого мобільного телефону. Свідок зрозумів, що один із телефонів ОСОБА_9 пропонував йому купити.

-показами свідка ОСОБА_13 надані у судовому засіданні, про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_11 знає. В травні місяці 2023 року свідок купила духову піч у потерпілої за 1300 грн. Гроші за товар передала через свою доньку. Донька разом із обвинуваченим носили гроші ОСОБА_11 , але шафу додому не принесли, почали пиячити. ОСОБА_9 свідок не уповноважувала щоб він забрав гроші у ОСОБА_11

-протоколом огляду місця події від 17.08.2023 з фототаблицею в ході проведення якого оглянута територія домоволодіння, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

-протоколом огляду предмету від 18.08.2023 в ході проведення якого був оглянутий мобільний телефон Xiaomi Redmi модель: НОМЕР_3 , Imei: 1) НОМЕР_4 , 2) НОМЕР_5 в чохлі книжці чорного кольору;

-висновком судово-товарознавчої експертизи від 04.10.2023 №5233/23 про вартість мобільних телефонів станом на 16.08.2023;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 04.10.2023 за участю потерпілої ОСОБА_11 , в ході проведення якого остання показала і розказала, коли, де та яким чином ОСОБА_9 заволодів її мобільним телефоном; та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту.

-протоколом проведення слідчого експерименту від 04.10.2023 за участю свідка ОСОБА_19 , в ході проведення якого остання показала і розказала, коли, де та яким чином ОСОБА_9 заволодів мобільним телефоном ОСОБА_11 ; та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту.

-протоколом проведення слідчого експерименту від 04.10.2023 за участю свідка ОСОБА_10 , в ході проведення якого останній показав і розказав, коли, де та яким чином ОСОБА_9 заволодів мобільним телефоном ОСОБА_11 та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту.

-постановою слідчого від 17.08.2023 про визнання телефонів Xiaomi Redmi модель: НОМЕР_3 в чохлі книжці чорного кольору та Xiaomi Redmi 12C з чохлом Sabo Xiaomi redmi 12C gold речовими доказами;

-ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.08.2023 про накладення арешту на мобільні телефони;

-квитанцією №30 про передачу речових доказів на зберігання до камери схову Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області;

-речовими доказами : мобільними телефонами. Під час судового розгляду були оглянуті речові докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України і норм КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного кримінального правопорушення повністю доведена.

Оцінюючи всі докази, надані стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні в їх сукупності, суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі « Федорченко та Лозенко проти України»).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точку зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України, грабіж - тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого вчинений повторно, в умовах воєнного стану, вчинений відносно потерпілої ОСОБА_11 та за ч. 4 ст. 185 КК України, крадіжка - тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно, в умовах воєнного стану, вчинений відносно потерпілого ОСОБА_12 .

Посилання обвинуваченого на не визнання вини та відсутність в його діях складу кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 та ч.4 ст. 186 КК України, суд розцінює як спосіб уникнення від кримінальної відповідальності та спростовується показами потерпілих, свідків та іншими дослідженими доказами під час судового розгляду.

Згідно показів потерпілої ОСОБА_11 остання ніякого боргу перед обвинуваченим не мала. Тобто між ОСОБА_9 та потерпілою ніяких цивільно-правових зобов`язань не було. Зазначене підтвердила і свідок ОСОБА_13 , яка повідомила, що за купівлю духової шафи домовлялася в травні 2023 року і не уповноважувала обвинуваченого отримати борг у потерпілої. Під час допиту потерпіла повідомила про те, що ОСОБА_9 почав забирати сумку, яка висіла у неї через плече, вона її не віддавала, ОСОБА_9 наніс їй 2-3 удари по її щоці і зняв сумку з плеча, відкрив і забрав мобільний телефон, що і підтвердив свідок ОСОБА_10 , ОСОБА_17 . Крім того, з показів потерпілого ОСОБА_12 вбачається, що весь час його мобільний телефон знаходився разом з ним, оскільки він чекав на дзвінка від родича, що і підтверджується свідченнями свідка ОСОБА_17 , про те, що мобільний телефон ОСОБА_12 знаходився на дивані в альтанці, де вони відпочивали. Зі свідчень ОСОБА_20 вбачається, що ОСОБА_9 на наступний день мав намір здійснити продаж мобільних телефонів. Під час допиту у судовому засіданні свідок повідомив, що зранку бачив у ОСОБА_9 два мобільних телефона Xiaomi Redmi, один з яких в чохлі чорного кольору, інший - в чохлі золотистого кольору. Коли ОСОБА_18 поїхав, він пішов до ОСОБА_10 і дізнався, що обвинувачений забрав мобільний телефон у ОСОБА_11 , а також потерпілий ОСОБА_12 виявив відсутність свого мобільного телефону. Свідок зрозумів, що один із телефонів ОСОБА_9 пропонував йому купити.

Отже, судом не встановлено підстав для перекваліфікації з ч.4 ст. 186 КК України на ч.1 ст. 355 КК України, та підстав передбачених ч.1 ст. 284 КПК України за ч.4 ст. 185 КК України.

Неспроможними й такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону є доводи обвинуваченого про відсутність у нього умислу на викрадення мобільного телефону у потерпілого.

Покази ОСОБА_9 про те, що мобільний телефон потерпілого ОСОБА_12 він знайшов на наступний день спростовуються показами потерпілого, ОСОБА_12 , потерпілої ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_21 про те, що 16 серпня 2023 року бачили, що мобільний телефон потерпілого ОСОБА_12 лежав на бильці дивану в альтанці та те, що зникнення мобільного телефону виявили з ранку. Більш того, свідок ОСОБА_14 під час допиту у судовому засіданні підтвердив, що вранці 17.08.2023 вже бачив у ОСОБА_9 два мобільні телефони (один в чорному чохлі, інший в золотистому чохлі) та обвинувачений пропонував йому купити мобільний телефон.

Посилання обвинуваченого на те, що під час досудового розслідування було порушено його право на захист спростовується матеріалами кримінального провадження, а саме відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.08.2023 року було повідомлено центр надання вторинної правової допомоги в Луганській та Харківській області, повідомлення № 027-270003756 та був призначений захисник ОСОБА_8 .

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових кримінальних правопорушень".

Згідно класифікації, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_9 вчинив кримінальні правопорушення, тяжкі злочини проти власності .

Обставин, які згідно зі ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, рецидив.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ізюм Харківської області, українець, громадянин України, не одружений, із середньою спеціальною освітою, не є особою з інвалідністю, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше неодноразово судимий: 1) 27.10.2005 Ізюмським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 187, ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі; 2) 17.06.2009 Стаханівським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі; 3) 08.02.2013 Ізюмським міським судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 4) 11.03.2016 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки; 5) 22.07.2020 Ізюмським міським судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2, 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 6) 29.12.2020 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2,3 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 7 років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 26.01.2022 по відбуттю строку покарання, без реєстрації місця проживання, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується формально позитивно, як особа, яка проживала з жовтня по листопад 2022 року та скарг від сусідів не надходило.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Так, в справі "Скополла проти Італії" від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого, обставин, що обтяжують покарання - рецидив, думку сторони обвинувачення, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статей, що передбачає відповідальність за скоєне у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України.

Враховуючи що, обвинувачений неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі, останній раз був засуджений 29.12.2020 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2,3 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 7 років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 26.01.2022 по відбуттю строку покарання, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої право слухняної поведінки у суспільстві, оскільки через деякий час після звільнений по відбуттю строку покарання, він знову вчинив злочини проти власності, суд вважає, що підстави для звільнення від відбування покарання з випробуванням відсутні.

Саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з 17.08.2023 року з дня фактичного затримання, згідно протоколу затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 17.08.2023 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

Цивільний позов не заявлений.

Витрати на залучення експерта стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 185 та ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України у виді 6 років позбавлення волі

- за ч.4 ст.186 КК України у виді 7 років 5 місяців позбавлення волі

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 7 років 5 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 17.08.2023 року з дня фактичного затримання, згідно протоколу затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 17.08.2023 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судово товарознавчої експертизи № 5233/23 від 04.10.2023 в розмірі 300,00 грн.

Скасувати арешт накладений ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.08.2023 року на - мобільний телефон Xiaomi Redmi 12C Imei: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 та мобільний телефон Xiaomi Redmi модель: НОМЕР_6 RN91Y Imei: 1) НОМЕР_4 , 2) НОМЕР_5 (на речові докази накладено арешт та згідно квитанції № 30 зберігаються в камері схову речових доказів Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, м. Ізюм, площа Садова, 18/75)- скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- мобільний телефон Xiaomi Redmi 12C Imei: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 в жовтому чохлі-книжці повернути ОСОБА_11 .

- мобільний телефон Xiaomi Redmi 12С модель: НОМЕР_6 RN91Y Imei: 1) НОМЕР_4 , 2) НОМЕР_5 в чорному чохлі-книжці повернути ОСОБА_12 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Дзержинский районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1