Справа № 305/773/24
Номер провадження 1-кп/305/255/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рахів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено в ЄРДР 12.02.2024 за №0000080 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньоспеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, який перебуває на посаді стрільця-помічника гранатометника 3 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони Рахівського РТЦКСП у військовому званні "Солдат", не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді солдата резерву військової частини НОМЕР_1 , маючи досвід поводження зі зброєю, бойовими припасами та вибуховими речовинами при проходженні військової служби, достовірно знаючи, що зброя, бойові припаси та вибухові речовини належать до предметів, обмежених в обігу та не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, в порушення вимог Інструкції по організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 р. № 359, ст.ст. 3, 4, 6 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних силах України», ст.ст. 9-12, 16, 127, 128 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст.ст. 1, 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 р., п.п. 1-3, 9, 11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 р. № 576, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, тобто діючи у формі прямого умислу, вчинив придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Наприкінці жовтня 2023 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись поблизу пошкоджених окопів, які в минулому використовувались солдатами Збройними силами Російської Федерації, неподалік населеного пункту Роботине, Пологівського району, Запорізької області, діючи з прямим умислом, придбав шляхом віднайдення корпус наступальної осколкової ручної гранати М-67 та засіб ініціювання вибуху запалом М-213 до ручних гранат, бойові проміжні патрони центрального бою, калібру 5,45х39мм у кількості 153 одиниці до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45х39мм, які поклав до своїх речей, та тим самим придбав і почав носити бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Надалі ОСОБА_4 , у період з кінця жовтня по кінець листопада 2023 року, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи, що вищезазначені предмети являються бойовими припасами, у порушення визначеного порядку, не повідомив керівництво військової частини, органи військового управління та поліцію про вказаний факт та перемістив корпус наступальної осколкової ручної гранати М-67 та засіб ініціювання вибуху запалом М-213 до ручних гранат, бойові проміжні патрони центрального бою, калібру 5,45х39мм у кількості 153 одиниці до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45х39мм, до АДРЕСА_1 , чим вчинив носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В подальшому наприкінці листопада 2023 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , почав зберігав корпус наступальної осколкової ручної гранати М-67 та засіб ініціювання вибуху запалом М-213 до ручних гранат, бойові проміжні патрони центрального бою, калібру 5,45х39мм у кількості 153 одиниці до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45х39мм без передбаченого законом дозволу. 12.02.2024 року у період часу з 15 години 05 хвилин по 16 годину 05 хвилини слідчим СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області в присутності двох понятих під час проведення огляду місця події у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у кімнаті будинку було виявлено та вилучено корпус наступальної осколкової ручної гранати М-67 та засіб ініціювання вибуху запалом М-213 до ручних гранат, які у конструктивному поєднанні є наступальною осколковою ручною гранатою М- 67, яка є вибуховим пристроєм та належить до категорії боєприпасів, бойові проміжні патрони центрального бою, калібру 5,45х39мм у кількості 153 одиниці до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45х39мм, та належать до категорії боєприпасів, які ОСОБА_4 незаконно придбав, носив та зберігав у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України - носіння, зберігання, придбання бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав у повному обсязі, фактичні обставини кримінального правопорушення (дата, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) та правову кваліфікацію злочину не оспорює. Пояснив, що дійсно мав у рюкзаку боєві припаси, які після виписки з госпіталю, не проконтролювавши, привіз додому та не здав у відповідні органи. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою провину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не мають сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено, що у такому випадку учасники позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

За встановлених органом досудового розслідування обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК України - носіння, зберігання, придбання бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд зазначає таке.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так й іншими особами. Виходячи зі вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на спеціальному обліку лікаря психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває, не має на утриманні непрацездатних чи неповнолітніх осіб, має постійне місце проживання, є військовослужбовцем й за місцем служби характеризується виключно позитивно.

Згідно з досудовою доповіддю філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 оцінюється як низький, тому орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі на певний строк є можливе та не становить високої небезпеки для суспільства у тому числі окремих громадян, а виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування суспільно-виховних заходів в межах, визначених законодавством.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Таким чином, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, ступінь його вини, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі у межах, встановлених санкцією статті особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.

Крім того, суд зважає і на критичне ставлення ОСОБА_4 до скоєного, усвідомлення своєї провини й засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 повинен нести покарання у виді позбавлення волі, але відповідно до вимог ст. 75 КК України вважає можливим звільнити його від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом визначеного судом випробувального строку не скоїть нового правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, зобов`язавши засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цьому органу про зміну місця проживання та роботи, оскільки, на думку суду, саме таке покарання, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо без ізоляції останнього від суспільства.

Також, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде своєю чергою достатньою превентивною мірою, відповідатиме тяжкості вчиненого правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи.

У цьому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду ОСОБА_5 від 19.03.2024 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби на строк до 18 травня 2024 року. Враховуючи, що клопотань про продовження, зміну чи скасування запобіжного заходу не подано, тому суд запобіжний захід залишає без змін.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 в користь держави витрати на залучення експерта, зокрема: за проведення вибухотехнічної експертизи №СЕ-19/107-24/1819-ВТХ від 22.02.2024 у сумі 3029,12 гривні та за проведення вибухотехнічної експертизи №СЕ-19/107-24/1818-БЛ від 23.02.2024 у сумі 1514,56 гривні.

Відповідно до ст. 100, ч. 3 та 4 ст. 374 КПК України суду слід вирішити долю речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення в тому числі й умисного кримінального правопорушення, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Крім того, пунктом 3 частиною 9 статті 100 КПК України передбачено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 24.02.2022 року введено воєнний стан на 30 діб, який в подальшому був продовжений (останній раз 08.05.2024 строком на 90 діб - до 12 серпня 2024 року).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №186-р від 26.02.2022 року, зі змінами, внесеними згідно з Розпорядженням КМУ №225-р від 16.03.2022 року, вирішено передати необхідне для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та цивільного захисту населення в умовах воєнного стану конфісковане майно, майно, визнане безхазяйним, майно, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання (у тому числі майно, визначене у статті 184 Митного кодексу України), що за правом успадкування чи на інших законних підставах перейшло у власність держави, до сфери управління Державної служби з надзвичайних ситуацій, Міністерства оборони, інших центральних органів виконавчої влади та державних органів, які здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до закону, та правоохоронними органами.

У разі коли майно, визначене в абзаці першому цього пункту, не було передано в установленому порядку, таке майно передається відповідній обласній військовій адміністрації за місцем його знаходження після погодження із зазначеними в цьому пункті державними органами.

Отже, враховуючи, що з 24.02.2022 року введено воєнний стан на території України, є необхідність забезпечення потреб оборони держави, забезпечення національної безпеки, відсічі збройної агресії російської федерації проти України, усунення загрози небезпеки, державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також, з урахуванням того, що чинним законодавством передбачено можливість передачі конфіскованого майна, що перейшло у власність держави, Збройним Силам України, суд вважає, що знищення вилучених у ОСОБА_4 153 набоїв калібру 5,45 мм, наступальну осколкову ручну гранату М-67, магазини є недоцільним, а такі підлягають конфіскації у власність держави в особі Міністерства оборони України.

Долю інших речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту строком на 60 діб до 18.05.2024, який був застосований відповідно до ухвали слідчого судді Рахівського районного суду 19.03.2024, залишити без змін.

Речові докази:

- 153 набої калібру 5,45 мм, які поміщено у спецпакет №WAR1671026, наступальну осколкову ручну гранату М-67, яку упаковано у спец. пакет №5235118, 2 магазини, які упаковано у паперовий конверт та зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, після вступу вироку в законну силу конфіскувати у власність держави в особі Міністерства оборони України.

- змив з корпусу гранати, який упаковано до паперового конверта, який зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області після вступу вироку в законну силу - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави витрати на залучення експерта за проведення вибухотехнічної експертизи №СЕ-19/107-24/1819-ВТХ від 22.02.2024 - 3029,12 гривні та за проведення вибухотехнічної експертизи №СЕ-19/107-24/1818-БЛ від 23.02.2024 - 1514,56 гривні;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку в канцелярії суду.

Суддя: ОСОБА_1