Справа № 302/272/24
Провадження № 1-кп/302/71/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.03.2024смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження №0000029 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Торунь Міжгірського району Закарпатської області, яка має повну загальну середню освіту, не заміжньої, не працюючої, не навчається, зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

21 лютого 2024 року біля 21-00 годині, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись по місцю проживання за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, під час сварки із потерпілою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_1 , не витримавши образ нецензурною лексикою зі сторони потерпілої, ОСОБА_3 в свою чергу, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, правою рукою нанесла потерпілій ОСОБА_5 декілька ударів в область обличчя, в результаті чого потерпіла отримала тілесні ушкодження.

У результаті протиправних дій ОСОБА_3 , згідно з висновком судового-медичного експерта №23/м від 26.02.202 року, в потерпілої на момент судово-медичної експертизи було виявлено: припухлість м`яких тканин червоного кольору на шкірних покривах чола справа, синець на шкірних покривах верхньої повіки лівого ока та садно на слизовій оболонці верхньої губи зліва.

Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути стиснуті пальці в кулак або взуті ноги сторонньої особи. Розладу здоров`я за собою не потягли і по цій ознаці кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» пп. 2.3.5. По давності вкладаються в час події, яка мала місце 21.02.2024.

Згідно із заявою ОСОБА_3 від 04.03.2024 року, яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , обвинувачена ОСОБА_3 визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. При цьому, ОСОБА_3 ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно положень ч.2 ст.302 КПК України, а також погодилася на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно із заявою потерпілої ОСОБА_5 від 04.03.2024 року, потерпіла не заперечує проти розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідна з розглядом обвинувального акту за її відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні (а.с.1).

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Згідно з ч.2 ст.302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, та за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї винуватості. При цьому, суд дослідив матеріали кримінального провадження, а саме: Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 22.02.2024 року (а.с.1), постанову про призначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні від 22.02.2024 року (а.с.4), постанову про створення групи дізнавачів у даному кримінальному провадженні від 22.02.2024 року (а.с.5), рапорт чергового ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 21.02.2024 року (а.с.7), протокол прийняття заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 21.02.2024 року (а.с.8), письмове пояснення ОСОБА_5 від 21.02.2024 року (а.с.9-10), форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 21.02.2024 року (а.с.11-13), письмове пояснення ОСОБА_3 від 28.02.2024 року (а.с.15-16), протокол допиту потерпілої ОСОБА_5 від 23.02.2024 року (а.с.20-22), протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 27.02.2024 (а.с.23-26), протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 28.02.2024 (а.с.27-30), протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 23.02.2024 (а.с.31-33), протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 28.02.2024 (а.с.34-26), висновок судово-медичної експертизи № 23-м від 26.02.2024 року відносно потерпілої ОСОБА_5 , складений судово-медичним експертом Хустського районного відділення СМЕ ОСОБА_12 (а.с.43-44), повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 01.03.2024 року за ч.1 ст.125 КК України (а.с.45-47), протокол допиту підозрюваної ОСОБА_3 від 01.03.2024 року (а.с.53-55), постанову про доручення призначення адвоката та здійснення захисту за призначенням від 01.03.2024 року (а.с.59), доручення за № 001-070000561 від 01.03.2024 року про надання безоплатної вторинної правової допомоги захисником адвокатом ОСОБА_6 (а.с.60), характеризуючі матеріали відносно обвинуваченої ОСОБА_3 (а.с.38-41).

Вивчивши обвинувальний акт, додані до нього заяви обвинуваченої ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 , матеріали досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, суд вважає, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) за обставин, викладених в обвинувальному акті, та ці обставини жодною стороною не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, у тому числі щодо беззаперечного визнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї вини.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.1 ст.125 КК України, який кваліфікується як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винної, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що відповідно до положень ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ст.65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується ч.2 ст.50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого нею кримінального проступку, його наслідки, які не є тяжкими, спосіб вчинення такого і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення кримінального проступку, особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягується вперше, проте вчинила кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи та який, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків. Разом з тим, обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнала повністю, у скоєному щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, що суд відносить до обставин, які пом`якшують її покарання.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Крім того, ОСОБА_3 раніше не судима, на теперішній час не працює, не навчається, постійного джерела прибутку, регулярного доходу немає, крім того, обвинувачена має постійне місце проживання, за яким ОСОБА_3 характеризується позитивно, скарг від сусідів не надходило. За характером врівноважена, ввічлива, працьовита, спиртні напої не вживає, до конфліктних ситуацій із сусідами та односельчанами не схильна, що вбачається з характеристики Торунського старостинського округу Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області за № 271 від 01.03.2024 року (а.с.38), на диспансерному обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра ОСОБА_3 не перебуває, що слідує з інформації КНП ЛПУ «Міжгірська районна лікарня» від 01.03.2024 року (а.с.41), групи інвалідності ОСОБА_3 немає, хронічні захворювання відсутні.

З урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального проступку, а також враховуючи особу обвинуваченої, її молодий вік, сімейний та матеріальний стан, а також щире каяття у скоєному, враховуючи віктимну поведінку потерпілої ОСОБА_5 , відсутність на теперішній час матеріальних та/або моральних претензій до обвинуваченої з боку потерпілої ОСОБА_5 , тому суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання, не пов`язане з ізоляцією її від суспільства та знаходить підстави для застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 покарання за скоєння кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, суд вважає, що даний вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень (проступків) та відповідає тяжкості кримінального проступку та особі обвинуваченої ОСОБА_3 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_5 не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 в ході досудового розслідування не обирався.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.302,368,370,374,381-382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 680,00 (шістсот вісімдесят) гривень.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня винесення вироку. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Міжгірського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_1