Справа № 201/3366/24
Провадження № 1-кс/201/1154/2024
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, подане під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000178 від 29.12.2022, клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції від 29.12.2022),

ВСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваної ОСОБА_5 подано до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. В обґрунтуванні скерованого клопотання зазначено, що в рамках кримінального провадження № 0000178 від 29.12.2022 ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції від 29.12.2022) за наступних обставин, а саме, приблизно у грудні 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , реалізуючи свій спільний єдиний умисел разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , завчасно розподіливши ролі у вчиненні кримінальних правопорушень, з метою незаконного заволодіння бюджетними коштами шляхом обману, з грудня 2022 року по серпень 2023 року організували злочинну діяльність через програму реімбурсації «Доступні ліки» з використанням електронно-обчислювальної техніки. Так, 21 квітня 2023 року приблизно об 11:10 годин, відповідно до завчасно розподілених ролей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запропоновано ОСОБА_8 , представнику аптечного закладу, який зареєстрований в Електронній Системі Охорони Здоров`я (ЕСО3) та уклав договір із НСЗУ про участь у відповідній програмі реімбурсації та може погасити (отоварити) електронний рецепт, використовуючи функціонал Hels- ТОВ «Лінафарм», в аптеці АДРЕСА_2 , на умовах співпраці придбати ліки за фіктивними рецептами, відповідно до програми реімбурсації «Доступні ліки» із подальшим відшкодуванням від держави вартості відповідних ліків та розподілом отриманих державних коштів між учасниками кримінального правопорушення. На виконання вимог п.п. 31-40 «Порядку функціонування електронної системи охорони здоров`я», для здійснення своїх безпосередніх обов`язків ОСОБА_6 завчасно пройшов процес реєстрації в електронній системі охорони здоров`я та відповідних Реєстрах, за типом працівника «Лікар». Таким чином ОСОБА_6 , діючи як лікар загальної практики сімейної медицини, умисно, протиправно, відповідно до відведеної ролі, шляхом використання своїх повноважень, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , 02, 03, 05, 07, 08, 10 червня 2023 року, здійснив вхід до електронної системи охорони здоров`я та відповідних Реєстрів як лікар загальної практики сімейної медицини, із використанням свого цифрового підпису, пройшовши автентифікацію, увійшовши до свого електронного кабінету та отримавши доступ до відомостей про пацієнтів, із якими у ОСОБА_6 укладена декларація про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу та із використанням своїх прав медичного працівника, створив 93 електронні рецепти відповідно до переліку ліків за програмою реімбурсації «Доступні ліки» для пацієнтів, достовірно знаючи про те, що вказані особи за отриманням медичної допомоги до ОСОБА_6 не звертались. Після чого ОСОБА_7 передала ОСОБА_8 відповідні рецепти для їх офіційного внесення в електронну систему охорони здоров`я як аптечний заклад, який виконує відповідне замовлення з метою подальшого відшкодуванню коштів відповідно до програми реімбурсації «Доступні ліки». Так, 05 липня 2023 на рахунок представника ТОВ «Лінафарм» ОСОБА_8 , надійшли грошові кошти по програмі реімбурсації «Доступні ліки» від НСЗУ (національна служба здоров?я України) у розмірі 44 625 грн. Відповідні кошти згідно до умов співпраці відправлено ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , якими останні розпорядилися на власний розсуд. Далі ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , з використанням електронно-обчислювальної техніки, 15, 16, 20 червня 2023 року здійснили вхід до електронної системи охорони здоров?я та відповідних Реєстрів, створивши 37 електронних рецепти відповідно до переліку ліків за програмою реімбурсації «Доступні ліки» для пацієнтів, достовірно знаючи про те, що вказані особи за отриманням медичної допомоги до ОСОБА_6 не звертались. Після чого ОСОБА_7 передала ОСОБА_8 відповідні рецепти для їх офіційного внесення в електронну систему охорони здоров`я як аптечний заклад, який виконує відповідне замовлення з метою подальшого відшкодуванню коштів відповідно до програми реімбурсації «Доступні ліки». Так, 07 липня 2023 року на рахунок представника ТОВ «Лінафарм» ОСОБА_8 надійшли грошові кошти у розмірі 25 500 грн, які були відправлені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 та якими останні розпорядилися на власний розсуд. Крім того ОСОБА_6 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , 21, 22, 30 червня 2023 року, 01, 06, 07, 11 липня 2023 року здійснили вхід до електронної системи охорони здоров?я та відповідних Реєстрів, створивши 102 електронних рецепти відповідно до переліку ліків за програмою реімбурсації «Доступні ліки» для пацієнтів, достовірно знаючи про те, що вказані особи за отриманням медичної допомоги до ОСОБА_6 не звертались. Потім ОСОБА_7 передала ОСОБА_8 відповідні рецепти для їх офіційного внесення в електронну систему охорони здоров?я як аптечний заклад, який виконує відповідне замовлення з метою подальшого відшкодуванню коштів відповідно до програми реімбурсації «Доступні ліки». Так, 27 липня 2023 року на рахунок представника ТОВ «Лінафарм» ОСОБА_8 надійшли грошові кошти у розмірі 19 875 грн, які були відправлені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 та якими останні розпорядилися на власний розсуд.

Так, прокурор просив продовжити строк тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом до закінчення строку дії попередньої ухвали, вважаючи, що заявлені під час обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися, що відповідно виправдовує подальше тримання підозрюваної під домашнім арештом в межах строку досудового розслідування, закінченню якого перешкоджає складність кримінального провадження та необхідність проведення стороною обвинувачення чисельних слідчих та процесуальних дій, які будуть мати суттєве значення для встановлення істини під час судового розгляду, зокрема необхідно здійснити тимчасовий доступ до речей та документів, які знаходяться у володінні різних осіб, а також ряд процесуальних дій, притаманних стадії закінчення досудового розслідування, зокрема таких як повідомлення про завершення досудового розслідування, надання доступу до матеріалів досудового розслідування, складання обвинувального акта та його направлення до суду.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та наполягав на продовженні строку тримання під домашнім арештом ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції від 29.12.2022), максимальна межа санкції одного із яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а отже заявлені при обранні запобіжного заходу ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та вони не зменшилися, водночас досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ували про обрання запобіжного заходу неможливо завершити внаслідок складності кримінального провадження, з урахуванням чисельної кількості слідчих дій, направлених на здійснення всебічного, повного й неупередженому дослідження всіх обставин кримінального провадження, а також великого обсягу процесуальних дій, необхідних для завершення досудового розслідування перед зверненням до суду з обвинувальним актом.

Захисник та підозрювана під час судового розгляду заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, вважаючи, що обставини, зазначені прокурором не виправдовують подальше тримання ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом, оскільки остання виконує покладені на неї обов`язки та має постійне місце проживання у місті Дніпрі, позитивну характеристику, міцні соціальні зв`язки, у неї наявна родина та на її утриманні знаходиться дитина, крім того підозрювана має намір працевлаштуватися, чому перешкоджає тримання її під цілодобовим домашнім арештом, застосування якого спричиняє для неї та її родини значні незручності та суттєво порушує нормальний уклад їх життя, а отже є підстави для застосування до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Вислухавши думки сторін судового процесу, а також дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього матеріали кримінального провадження, суд доходить наступних висновків з таких підстав.

Ухвалою слідчого судді від 24 січня 2024 року стосовно ОСОБА_5 , з урахуванням доведеності існування ризику, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, до 23 березня 2024 року, із забороною підозрюваній цілодобово залишати житло.

Частиною 6 статті 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, зокрема заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження підозрюваній строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під домашнім арештом, а також розглянувши доводи учасників кримінального провадження з цього приводу, слідчий суддя дійшов переконання про те, що заявлений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який враховувався при обранні запобіжного заходу, на цій стадії кримінального провадження не перестав існувати та не зменшився. Зокрема ОСОБА_5 продовжує підозрюватися у вчинення злочинів, у тому числі тяжкого, досудове розслідування щодо яких ще не закінчилося внаслідок складності кримінального провадження, з урахуванням багатої кількості підозрюваних, свідків, а також великого обсягу і специфіки слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, здійснених з метою отримання фактичних даних, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, матеріалів, оформлених за результатами проведення таких дій, у тому числі через необхідність завершення слідчих дій, а саме тимчасового доступу до речей та документів, які знаходяться у володінні різних осіб, а також потреби у здійсненні чисельної кількості процесуальних дій перед закінченням досудового розслідування, зокрема таких як повідомлення про завершення досудового розслідування, надання доступу до матеріалів досудового розслідування, складання обвинувального акта та його направлення до суду, а отже великого обсягу та специфіки слідчих і процесуальних дій, необхідних для встановлення обставин, що мають значення та підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення. Тобто, враховуючи характер інкримінованих підозр, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_5 злочинів, у тому числі тяжкого, та суворість можливого покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваної винуватою у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вона підозрюється, це вже само по собі може бути мотивом та підставою для ОСОБА_5 здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 цього Кодексу (рішення ЄСПЛ від 26.07.2001 по справі «Ілійков проти Болгарії»), та, без застосування відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, не перебуваючи під домашнім арештом, вжити заходів для перешкоджання досягнення дієвості цього провадження шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду, що виправдовує подальше тримання підозрюваної під домашнім арештом та свідчить про неможливість зміни останній запобіжного заходу на жодний із більш м`яких, які, на думку суду, не зможуть забезпечити виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам, у зв`язку з чим слід продовжити строк тримання ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом.

Роблячи висновок про наявність таких ризиків, суд звертає увагу, що ризики не є фактом, а лише ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено у судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрювана може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність обґрунтовано продовжує існувати, у зв`язку з чим строки тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом підлягають продовженню в межах строку досудового розслідування.

Водночас доводи сторони обвинувачення щодо існування ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та можливості вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даного клопотання, оскільки прокурором не надано жодних фактичних даних і не наведено переконливих фактів наявності таких обставин, що відповідно є лише абстрактним припущенням з боку обвинувачення.

Також, розглядаючи доцільність подальшого тримання підозрюваної ОСОБА_5 під домашнім арештом, суд враховує обставини передбачені у ст. 178 КПК України, які є актуальними, проте не вирішальними при застосуванні запобіжного заходу, зокрема тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до восьми років, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні злочинів, у яких вона підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваної, щодо якої немає відомостей, які б перешкоджали застосуванню цього запобіжного заходу, міцність соціальних зв`язків підозрюваної в місці її постійного проживання, зокрема наявність у неї родини й утриманця, неповнолітньої дитини, а отже задовільну репутацію підозрюваної, яка проте не може слугувати підставою для відмови у продовженні строку її тримання під домашнім арештом, оскільки цим не спростовується існування встановлених вище ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою недотримання покладених на неї процесуальних обов`язків.

Крім того суд не може не зважати на підвищену суспільну небезпеку інкримінованих ОСОБА_5 підозр у вчиненні злочинів проти власності. Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваної, виходячи з доданих до клопотання матеріалів кримінального провадження та сукупності доказів, зібраних на даному етапі розслідування, слід вважати, що підозра органу досудового розслідування про вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції від 29.12.2022) не є очевидно необґрунтованою чи явно недопустимою, а тому подальше тримання підозрюваної під домашнім арештом, хоча й обмежує її права та свободи, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його застосування, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. У зв`язку з цим слід вважати, що відповідні потреби досудового розслідування виправдовують той ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, оскільки криміногенні фактори, умови та спосіб вчинення цих злочинів дають підстави вважати, що підозрювана задля уникнення кримінальної відповідальності може намагатись недобросовісно виконувати покладені на неї процесуальні обов`язки, оскільки остання вчинила протиправні діяння попередньо, тобто заздалегідь, домовившись про спільне їх вчинення та розподіливши ролі між собою з іншим підозрюваними, водночас такі дії були вчинені ними з корисливих мотивів, що відповідно вказує на стійкий намір ОСОБА_5 на вчинення злочинів проти власності.

Враховуючи, що прокурором, на момент розгляду клопотання, доведено обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції від 29.12.2022), а також наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваної не забезпечить належного виконання останньою процесуальних обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом. Отже, на підставі наявних у цьому кримінальному провадженні даних, можна із певною вірогідністю стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваної, відповідно, не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства, а тому обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 статті 194 КПК України слід вважати доведеними, у зв`язку з чим доцільним є продовження строку тримання підозрюваної під домашнім арештом. Водночас слідчий суддя вважає, що заборона підозрюваній залишати житло цілодобового, хоча і може незначно порушувати нормальний уклад її життя та спричиняти їй незручності, однак це буде повністю відповідати характеру суспільного інтересу, підставам та меті обрання цього запобіжного заходу, що у даній ситуації та з урахуванням її ролі у вчинених злочинах є домірним відповідним потребам досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184-187, 193-194, 196, 199, 205, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту до 23 квітня 2024 року, заборонивши їй цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 , строком до 23 квітня 2024 року, обов`язки, а саме:

- прибувати за кожною вимогою у визначені дату, час і місце до суду, слідчого або прокурора;

- не відлучатися із населеного пункту (м. Дніпро), в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами, потерпілими, іншими підозрюваними у цьому ж кримінальному провадженні, за виключенням випадків спільної участі останніх у проведенні слідчих чи процесуальних дій, а також окрім близьких родичів та членів її сім`ї;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали про тримання підозрюваної ОСОБА_5 під домашнім арештом є 23 квітня 2024 року.

Повний текст ухвали буде проголошено учасникам судового провадження о 09 годині 30 хвилин 25 березня 2024 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1