печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України майор поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

31.05.2024 року Старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України майор поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке вилучено 29.05.2024 під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :11:008:0032, а саме: ноутбук Dell, s/n 58471Р2 та флеш-карта об`ємом 32 GB, без номеру, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також запобігання можливості приховування, псування, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження майна.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у відсутність, просить задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку. Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001322 від 02.12.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1 та 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 143, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 143, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 у неустановлений час, однак не пізніше 20.11.2023, створив та очолив злочинну організацію, діяльність якої була спрямована на несанкціоновану зміну інформації яка оброблюється в автоматизованих системах, вчинені особою, яка має право доступу до неї, за попередньою змовою групою осіб, які перебували у складі злочинної організації, вилучення у людей їх анатомічних матеріалів з метою їх трансплантації, вчинені щодо осіб, які перебували в безпорадному стані та іншій залежності від винних, за попередньою змовою групою осіб, які перебували у складі злочинної організації, до складу якої як учасники, які приймали участь у вчинюваних нею злочинах ввійшли: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та невстановлені особи, у складі якої, вчинили ряд тяжких злочинів.

Проведеними оперативно-розшуковими заходами встановлено, що докази, які матимуть значення для доказування вини вищевказаних осіб можуть знаходитись у КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради, , за адресою: м. Луцьк, проспект Президента Грушевського, 21.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, приміщень та території за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :11:008:0032, перебувають у комунальній власності Волинської обласної ради, .

29.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 143, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України.

29.05.2024 відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_15 проведено обшук установи за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :11:008:0032, у ході проведення обшуку на робочому місці ОСОБА_4 вилучено ноутбук Dell, s/n 58471Р2 та флеш-карта об`ємом 32 GB, без номеру, останньої.

29.05.2024 старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 винесена постанова про визнання вилученого під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :11:008:0032, а саме: ноутбук Dell, s/n 58471Р2, флеш-карта об`ємом 32 GB, без номеру - речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001322.

Враховуючи викладене існують обґрунтовані підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно підозрюваного, яке не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вважається тимчасово вилученим майном та є доказом кримінального правопорушення. Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Статтею 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним з яких, згідно п. 7 ч. 2 вказаної статті, є арешт майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, та є тимчасовим позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном. Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Частиною п. 1 ч. 2 вищевказаної правової норми визначено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що з метою збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Тому, підставами та метою арешту зазначених у клопотанні речей і документів є збереження речових доказів.

Зібрані фактичні дані в своїй сукупності дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено. Слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також запобігання можливості приховування, псування, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити. Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке вилучено 29.05.2024 під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :11:008:0032, а саме: ноутбук Dell, s/n 58471Р2 та флеш-карта об`ємом 32 GB, без номеру. Ухвала підлягає виконанню слідчим/прокурором у кримінальному провадженні № 0001322 від 02.12.2022 року. Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1