Справа № 314/289/24
Провадження № 1-кп/314/328/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2024 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі: головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому об`єднане кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000024 від 02.02.2023 року та кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000278 від 01.07.2022 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Білопілля Сумської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, раніше не судимого , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.4 ст.408, ч.5 ст.407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем військової служби з мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», діючи в умовах воєнного стану, 28 листопада 2022 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилення від проходження військової служби, в порушення статутних вимог, самовільно залишив місце служби, а саме: тимчасове розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась в Павлівській територіальній АДРЕСА_3 , тобто ухилився від військової служби.

Крім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем військової служби з мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», діючи в умовах воєнного стану, 02.07.2022 після проходження військово-лікарської комісії , діючи умисно, в порушення статутних вимог, без поважних причини не з`явився вчасно на службу, а саме до місця розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , свої обов`язки не виконував, а час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця військової служби до 13.07.2022.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопоуршень, в яких він обвинувачується, визнав повністю, підтвердив фактичні обставини обвинувачення, згоден з правовою кваліфікацією своїх дій, визнає вину й обставини справи добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось. Суд на підставі ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, її допитом. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить те, що обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим, який показав суду, що після проходження військово - лікарської комісії м.Дніпро поїхав літом 2022 року до сім`ї, дружини у м.Львів, морально не витримав, спочатку не повернувся вчасно до свого підрозділу в Запорізькій області, потім вирішив самовільно залишити місце служби, в цей час працював, намагався повернутись дзвонивши командиру, жалкує про скоєне,вважав що краще б продовжував військову службу, зараз має проблеми зі здоров`ям, у вчиненому щиро кається.

Захисник звернула увагу на проблеми із здоровям обвинуваченого, свою вину останній визнав , щиро розкаюється.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мали місце діяння, в яких обвинувачується ОСОБА_3 та є доведеним, що останній вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 408 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: «дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану» та кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України кваліфікуючими ознаками якого є: «нез`явлення вчасно на службу без поважних причини, вчинені в умовах воєнного стану.»

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до положень ст. 65 КК України виходить із меж, установлених у санкціях статті інкримінованого злочину, враховує ступінь його тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Так, обвинувачений вчинив злочини, які згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочину. Обвинувачений раніше не судимий , згідно рішення ВЛК від 17.01.2024 обмежено придатний до військової служби, деякі захворювання повязані з військовою службою, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебував і не перебуває , до медичної допомоги до цих лікарів не звертався, обвинувачений визнає провину.

Суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. Підстав для застосування до обвинуваченого ст.75 КК відсутні, проте з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений раніше не судимий, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєних злочинах, жодних обставин, які би обтяжували покарання обвинуваченого, у даній справі не встановлено, обвинувачений, вчинивши злочини, в подальшому усвідомив протиправність та помилковість своїх дій, щиро їх засудив, отримав захворювання у звязку з проходженнями військової служби, згідно довідки командування безспосередньо брав участь у заходах оборони на території трьої областей , зазначені обставини, на переконання суду , пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, а тому у відповідності до положень ст.69 КК вони дають суду законні підстави для можливості призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.408 КК та ч.5 ст.407 КК з урахуванням редакції ст.69 КК ( до 27.01.2023, з урахуванням того, що редакція ст.69 КК станом на день постановлення даного вироку хоча й виключає можливість її застосування при призначенні покарання за інкримінованою нормою, проте злочини вчинено до внесення відповідних змін ) а саме необхідно визначити обвинуваченому: за ч.5 ст.407 у виді 4 років позбавлення волі , за ч.4 ст.408 КК у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Згідно з п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" щодо особи, винної у вчиненні декількох злочинів, суд може призначити більш м`яке покарання, ніж передбачене законом, окремо за кожний злочин або тільки за один із них і остаточно визначити покарання за правилами ст. 70 КК . Застосування положень ст. 69 цього Кодексу щодо покарання (як основного, так і додаткового), призначеного за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, є неприпустимим. Таким чином за ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, необхідно визначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.Запобіжний захід обвинуваченому обирався у вигляді тримання під вартою із заставою, яку внесено не було, за таких обставин суд вважає за необхідне залишити запобіжний захід відносно нього у вигляді тримання під вартою без застосування застави до набрання вироком законної сили, строк відбуття покарання необхідно рахувати з моменту затримання згідно відповідного протоколу затримання , а саме з 24.11.2023 року. Судові витрати відсутні.На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчинені злочинів, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 КК України, та призначити покарання:

- за ч.5 ст.407 КК України із застосуванням положень ст.69 КК України у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі;

- за ч.4 ст.408 КК України із застосуванням положень ст.69 КК України у виді 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу фактичного затримання , а саме з 24 листопада 2023 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду, через Вільнянський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Суддя: ОСОБА_6

28.06.2024