У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

представника ДУ «Хролівський виправний центр №140» ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

секретар судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лисичанськ Луганської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, раніше судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 засуджений вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 08.04.2021 року за ст.119 ч.1 КК України до 3 років обмеження волі.

Початок строку відбування покарання 12.09.2021 року.

Кінець строку відбування покарання 12.09.2024 року.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України.

Засуджений в судовому засіданні підтримав клопотання.

Представник установи виконання покарань та прокурор у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на відсутність підстав для задоволення клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання та особову справу на засудженого, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст.81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, він 12.09.2021 року прибув самостійно до «Хролівського виправного центру (№140), за приписом Рубіжанського РВ №5 ФДУ «Центр пробації в Луганській області»

За час відбування покарання в установі з 12.09.2021 по 21.03.2022 два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому законом порядку, до праці не залучався, характеризувався посередньо, заохочень не мав.

З 21.03.2022 засуджений тримався в секторі при державній установі «Крюківська виправна колонія (№29)», до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень не мав. Один раз заохочувався адміністрацією установи, характеризувався позитивно.

З 12.06.2023 засуджений відбуває покарання в державній установі «Хролівський виправний центр (№140)».

Згідно характеристики на засудженого, складеної начальником відділення соціально-психологічної служби майором внутрішньої служби Д.Кривоносом та погодженої із начальником сектору соціально-виховної та психологічної роботи майором внутрішньої служби ОСОБА_6 від 16.02.2024 року, засуджений не працевлаштований, до виконання поставлених завдань ставиться байдуже, не приймає участь в роботах з благоустрою, поставлені завдання не виконує, мотивуючи це поганим станом здоров`я. У відношенні до представників адміністрації переважно ввічливий, намагається дотримуватись правомірних взаємовідносин. Не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу. За сумлінну поведінку і ставлення до праці має два заохочення, за порушення умов тримання має три стягнення, які не знято і не погашено в установленому законом порядку. Характеризується негативно. Приймає участь у культурно-масових заходах серед засуджених. За власним бажанням зарахований до програми диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження» «Подолання наркотичної залежності», «Підготовка до звільнення»; родинні зв`язки з родичами не підтримує.

Як вбачається з матеріалів особової справи на засудженого ОСОБА_4 , останній був засуджений:

20.04.2004 року Лисичанським міським судом Луганської області за ст.ст.309 ч.1, 75 КК України до 1 року обмеження волі, з іспитовим строком 1 рік,

31.05.2010 року Лисичанським міським судом Луганської області за ст.ст.185 ч.1, 75 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік,

23.03.2012 року Лисичанським міським судом Луганської області за ст.ст.307 ч.2, 69 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією частини майна. Звільнився 07.08.2013 року із Петрівської ВК №24 (Луганської області), із заміною не відбутого строку 1 рік 4 місяці 16 днів на виправні роботи, з відрахуванням 10%,

На даний час ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 08.04.2021 року за ст.119 ч.1 КК України до 3 років обмеження волі.

Зазначене свідчать про стійку тенденцію засудженого на небажання ставати на шлях перевиховання та виправлення.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Як вбачається зі змісту довідки про працевлаштування засудженого, виданої начальником майстерні ОСОБА_8 , засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання у ДУ «Хролівський виправний центр (№140) з 12.06.2023 року по теперішній час до оплачуваної праці не залучався у зв`язку з відсутністю робочих місць, за власною ініціативою залучався до робіт із благоустрою установи.

Вирішальне значення має активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Разом з тим, як вбачається в матеріалів особової справи на засудженого, останній за час відбування покарання в різних установах виконання покарань характеризувався здебільшого з посереднього боку та негативно, за відмову від робіт з благоустрою установи, за перебування у відділенні, де не проживає, за порушення розпорядку дня та паління в не відведеному для цього місці та неввічливе ставлення до представників адміністрації притягався до дисциплінарних стягнень у виді попередження, доган, суворої догани (19.11.2021,07.12.2021,29.12.2023,29.01.2024, 13.02.2024). За весь час відбування покарання до засудженого було застосовано три заохочення (25.07.2022, 30.06.2023, 25.09.2023) за сумлінну поведінку і ставлення до праці.

Отже, бездоганної поведінки засудженого протягом всього строку відбування покарання судом не встановлено, а умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, каяття у скоєному злочині, а в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Також, судом враховується, що на засудженого ОСОБА_4 29.12.2023, 29.01.2024, 13.02.2024 було накладено три стягнення і вони не погашені у встановленому законом порядку.

З огляду на наведене, у суду виникають сумніви щодо виправлення засудженого, що є необхідною умовою під час застосування умовно-дострокового звільнення, матеріали справи на засудженого не містять об`єктивних даних, які б давали безсумнівні підстави суду вважати, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення на протязі всього періоду відбування ним покарання, та не свідчать, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 08.04.2021 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 08.04.2021 року та вважає клопотання засудженого таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 08.04.2021 року - відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 26 квітня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1