УХВАЛА

25 березня 2024 року

м. Київ

справа № 760/14487/20

провадження № 51 - 2652 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього,

встановив:

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначених ним судових рішень у касаційному порядку.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги, її доводи та мотиви викладені російською мовою.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що положеннями ч. 1 ст. 29 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) визначено, що кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Відповідно до ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

За таких обставин, при оскарженні судового рішення до касаційного суду скарга має бути викладена українською мовою чи в перекладі на державну мову.

Це надає суду можливість зрозуміти її зміст, перевірити дотримання особою, яка подає касаційну скаргу, положень ст. 427 КПК і визначитися щодо прийняття скарги до провадження.

Натомість викладення скарги іноземною мовою є перешкодою у виконанні судом своїх обов`язків, визначених процесуальним законом.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 вересня 2022 року (справа № 521/12324/18, провадження № 51-5817кмо21).

Крім того, з касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 оскаржує ряд судових рішень щодо продовження йому строку тримання під вартою, зокрема вказує на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року та дві ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 11 січня 2024 року та від 07 березня 2024 року, при цьому долучає ухвалу апеляційного суду від 20 грудня 2023 року та ухвалу місцевого суду від 07 березня 2024 року, що перешкоджає визначенню дійсного предмета оскарження.

Так, з Єдиного державного реєстру судових рішень, вбачається, що ухвалою Київського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року залишено без змін ухвалу Солом`янського районного суду від 21 листопада 2023 року про продовження строку тримання під вартою; ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 11 січня 2024 року переглянута в апеляційному порядку та залишена без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року; що стосується ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 07 березня 2024 року, то у вказаному реєстрі відомості щодо її оскарження в апеляційному суді відсутні.

Таким чином, при повторному зверненні з касаційною скаргою до Верховного Суду, скаржнику необхідно уточнити, які саме рішення він оскаржує та просить переглянути в касаційному порядку, зважаючи на норми ч. 2 ст. 424 КПК.

До того ж, слід звернути увагу скаржника на те, що ухвали суду першої інстанції, якими вирішено питання, зокрема щодо обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час судового провадження, а також ухвали суду апеляційної інстанції, якими вони переглянуті, не є предметом розгляду касаційного суду, і суд касаційної інстанції не наділений правом реалізовувати свої повноваження, передбачені ст. 436 КПК, на такі судові рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши ОСОБА_4 строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього, залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3