Подільський районний суд міста Києва
Провадження №
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2024 року Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження №0001658 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, працюючого механіком табачного цеху ПРаТ «Імперіал Табакко Продакшн», одружений, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, код № НОМЕР_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України

В С Т А Н О В И В :

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України.

Згідно зі ст. 178 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471 Х-ІІ, зброя та боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї) не можуть перебувати у власності громадян.

Однак, в супереч вищенаведеним нормативно-правовим актам ОСОБА_4 вирішив стати на злочинний шлях та вчинив злочини проти порядку громадської безпеки, за наступних обставин.

ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, носив холодну зброю в особистих цілях, без передбаченого законом дозволу на їх носіння, вирішив стати на злочинний шлях, у порушення вимог ст. ст. 41, 92 Конституції України, ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471 Х-ІІ, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, осінню 2019 року, перебуваючи біля баків для сміття, за адресо. АДРЕСА_2 знайшов арбалет та стріли до нього, без передбаченого законом дозволу, тим самим придбав один арбалет, та стріли до нього, та зберігав його за місцем свого проживання, тим самим почав його зберігати, без передбаченого законом дозволу.

11.09.2021 приблизно о 15.00 год. знаходячись за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 вийшов зі своєї квартири з арбалетом та стрілами до нього, та направився у двір свого будинку. Приблизно в цей же час у ОСОБА_4 виник конфлікт з гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які виконували висотні монтажні роботи на фасаді будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході сварки з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_4 погрожував останнім, що якщо вони не перестануть проводити монтажні роботи, то він буде стріляти з арбалету, проте, ніяких активних дій, щодо своїх намірів не вчиняв. В ході даного конфлікту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було прийнято рішення про виклик поліції.

По приїзду наряду, працівниками поліції біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , які виявили вказаний арбалет, та дві стріли до нього, зберігання якого ОСОБА_4 здійснював без передбаченого законом дозволу, у зв`язку із чим його протиправну діяльність було припинено.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-21/44150 від 16.09.2021 наданий на дослідження арбалет та 2 (дві) надані на дослідження стріли - належать до холодної зброї.

Наданий на дослідження арбалет та 2 (дві) надані на дослідження стріли - належать до механічної метальної холодної зброї. Арбалет виготовлений саморобним способом по типу мисливських арбалетів, стріли виготовлені саморобним способом, можуть бути використані в якості метальних снарядів, для стрільби з наданого на дослідження арбалету.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини скоєного кримінального правопорушення так, як про них зазначено в обвинувальному акті.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 263 КК України, вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся. ОСОБА_4 дав суду показання, що восени 2019 року на господарському дворі за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 біля баків для сміття стояв зв`язаний скотчем арбалет та стріли до нього, які він забрав з собою. Зберігав вказані речі він в квартирі АДРЕСА_3 , де і проживав. Приблизно 11 вересня 2021 року він вийшов з арбалетом на вулицю, де намагався його зібрати, але в нього нічого не вийшло. Він вирішив цим арбалетом полякати монтажників, які в суботу проводили монтажні роботи. В подальшому арбалет зі стрілами був вилучений працівниками поліції.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Суд, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідивши всі наявні матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що вина останнього у носінні без передбаченого законом дозволу холодної зброї, є доведеною поза розумним сумнівом.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у носінні без передбаченого законом дозволу холодної зброї, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним злочину, характеризуючі дані про його особу, вік обвинуваченого, сімейний стан, пом`якшуючі обставини.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щирому каятті.

Крім цього, суд бере до уваги характеризуючі дані обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, офіційно працевлаштований, має постійне місця проживання, на обліках у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, одружений, на утриманні малолітніх дітей не має.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відповідно до ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 369-371, 374 КПК України

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, і призначити покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в гривневому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: арбалет, дві стріли, що зберігаються в камері схову Подільського УП ГУНП у м.Києві, - знищити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 витрати за проведення балістичної експертизи №СЕ-19/111-21/44150-ХЗ, що складає 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень 20 копійок в дохід держави з відповідним призначенням платежів.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м. Києва.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя: ОСОБА_1