Справа № 468/2780/23
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

27.03.2024 року Баштанський районний суд в Миколаївській області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

осіб, що подали клопотання про бажання взяти обвинуваченого на поруки - ОСОБА_9 , (в режимі відеоконференції) та ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження №0000514 по обвинуваченню:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Баштанського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0000514 по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

До обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурором подано клопотання, яке підтримане ним у судовому засіданні, про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який спливає 30.03.2024 року. Клопотання обгрунтовує тим, що не зменшились і не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Також обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків, шляхом умовляння, погроз або в інший спосіб схилити їх до спотворювання обставин ДТП. Крім того, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він має посвідчення водія, тобто не обмежений у можливості керувати транспортними засобами. У зв`язку з цим прокурор просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без можливості внесеня застави.

Раніш, 18.03.2024 року до суду надійшло клопотання депутата Полтавської обласної ради ОСОБА_9 про бажання взяти на поруки обвинуваченого ОСОБА_11 , згідно якого він поручається за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язується при першій необхідності доставити його до суду.

27.03.2024 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_10 про бажання взяти на поруки обвинуваченого ОСОБА_11 , згідно якого він поручається за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язується при першій необхідності доставити його до суду.

Обвинувачений у судовому засіданні просив змінити йому запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт та відмовити в задоволенні клопотання прокурора, клопотання про взяття на поруки підтримав.

Захисники у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та захисник ОСОБА_7 звернувся з клопотанням про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, яке обґрунтував тим, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під варту є занадто суворим, з урахуванням обставин інкримінованого правопорушення, процесуальної поведінки та особи обвинуваченого, який всіляко сприяв досудовому розслідуванню кримінального провадження, вживає заходів щодо пошуку шляхів примирення з потерпілими та повного відшкодування завданої шкоди. Також вказав, що існування заявлених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів слідства та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих, не доведено належними та допустими доказами, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості не є самостійною і достатньою підставою для встановленя ризику ухилення обвинуваченого від слідства та суду, потерпілі та свідки по справі вже допитані. Крім того, захисник посилається на те, що обвинувачений проживає з батьками, раніше не судимий, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, веде активну громадську діяльність у житті міста Кременчуга, має міцні соціальні зв`язки, авторитет та позитивну репутацію серед одномісцян. Також Має на утриманні трьох дітей та приймає участь і підтримці та матеріальному утриманні своєї матері похилого віку, яка є інвалідом 3-ї групи, а також просив врахувати стан здоров`я останнього. Окремо захисник вказав на те, що обвинувачений вжив заходів щодо відшкодування шкоди спричиненої потерпілим та примирився у питанні відшкодування збитків, при цьому останні не заперечують щодо зміни запобіжного заходу. Клопотання про взяття обвинуваченого на поруки підтримали.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника щодо зміни запобіжного заходу, оскільки ризики, які були враховані судом при обранні ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися. З цих же підстав заперечував щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Потерпілі та їх представник підтримали клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проти задоволення клопотань щодо зміни запобіжного заходу заперечували.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора та захисника, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Зі змісту ст. 199 КПК України вбачається, що підставами для продовження строку запобіжного заходу є те, що ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження запобіжного заходу та наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії запобіжного заходу.

Згідно ч.1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 201 КПК щодо розгляду слідчим суддею клопотання про зміну запобіжного заходу згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя повинен встановити наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 5 ст. 201 КПК України, слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Тобто, з вказаних норм випливає, що підставами для зміни запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу.

ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, а саме: у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель двох осіб.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.10.2023 року до ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.12.2023 року, який в подальшому було неодноразово продовжено. Обґрунтованість підозри була встановлена слідчим суддею при постановленні вказаної ухвали. Отже, суд вважає встановленою обгрунтованість підозри, як одну із обставин, що підлягає з`ясуванню.

В обґрунтування заявленого клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначає, що збереглися ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які враховувалися під час застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ризики переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

В ході розгляду клопотання судом встановлено, що вищевказані ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема на можливість ОСОБА_11 переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, з підстав встановлених слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, не зменшилися.

Так, ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років. Суд вважає слушними доводи прокурора про те, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він має посвідчення водія, тобто не обмежений у можливості керувати транспортними засобами. Що стосується ризику незаконно впливати на потерпілих та свідків, суд, оцінюючи наявність даного ризику, враховує, що потерпілі та свідки на даний час судом вже допитані, проте на даній стадії судового розгляду не виключається можливість поторного допиту свідків, передбаченого положеннями ст. 352 КПК України, а тому ризик незаконного впливу на свідків на теперішній час не втратив свою актуальність та продовжує існувати. Суд не виключає ймовірності того, що не будучи обмеженим у спілкуванні із потерпілими та свідками, обвинувачений може здійснювати на них незаконний вплив.

Таким чином, прокурором доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, виходячи з обставин вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого.

Стороною захисту не наведено вагомих підстав вважати, що обставини, які вказували на наявність заявлених прокурором ризиків, запобігання спробам яких є метою та підставами застосування запобіжних заходів, змінилися, та відповідно вони зменшились, а також, що після прийняття рішення про застосування запобіжного заходу виникли нові обставини.

Крім того, щодо заявлених клопотань депутата Полтавської обласної ради ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про бажання взяти на поруки обвинуваченого ОСОБА_11 слід зазначити наступне.

Вимогами статті 180 КПК України визначено, що особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

З огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини інкримінованих обвинуваченим дій, суд в цілому вважає, що застосування такого запобіжного заходу не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу. Суд вважає, що особиста порука з огляду на наведені вище ризики є недостатнім запобіжним заходом, який може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки для запобігання встановленим ризикам, буде недостатнім, оскільки виконання покладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самого обвинуваченого та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

Враховуючи вище викладене, суд не знаходить підстав для задоволення клопотань ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про бажання взяття особи на поруки, щодо зміни запобіжного заходу та взяття обвинуваченого на поруки.

Таким чином, тримання під вартою обвинуваченого в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо обвинуваченого, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, зокрема, неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого, та в свою чергу необхідності відмови в задоволенні клопотань щодо зміни запобіжного заходу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 315 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 - задовольнити.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Онуфріївка Кіровоградської області, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 25.05.2024 року включно.

Строк дії ухвали в частині продовження строку запобіжного заходу - до 25.05.2024 року включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

В задоволенні клопотань депутата Полтавської обласної ради ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки - відмовити.

Оголосити по справі перерву до 18.04.2024 року о 10.30 годин.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя