Провадження № 11-сс/811/281/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу з доповненнями захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 15 лютого 2024 року у кримінальному провадженні №0001813 від 10.11.2023 року, стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України про продовження строку запобіжного заходу без визначення розміру застави, за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 15 лютого 2024 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_8 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 (тридцять) днів без визначення розміру застави з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19».

Строк дії даної ухвали становить тридцять днів з моменту постановлення ухвали, тобто до 16 березня 2024 року включно.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ризики визначені п.1, п.3, п.4 ч.177 КПК України продовжують існувати на даний час, не зменшилися, не втратили своєї вагомості до такого рівня, який би давав можливість обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу. Тому застосування запобіжних заходів не пов`язаних з триманням підозрюваного під вартою, не попередить можливості настання вказаних ризиків, не забезпечить належної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. Відтак, дійшов висновку, що враховуючи особливу тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , відсутність нових фактичних даних, що могли б істотно вплинути на вагомість існуючих ризиків, вважає виправданою тривалість перебування підозрюваного під вартою та доцільність продовження строку його тримання під вартою.

На дану ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 15 лютого 2024 року скасувати; постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001813 від 10.11.2023 року відмовити.

Свої апеляційні вимоги апелянт мотивує тим, що ухвала є незаконною, необґрунтованою, висновки суду, викладені в судовому рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, слідчим суддею допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту дослідження обставин кримінального провадження.

Апелянт зазначає, що слідчий суддя не врахував, що зміна підслідності є незаконною, Шевченківський районний суд м. Львова не вправі був розглядати клопотання, оскільки справа підсудна Вищому антикорупційному суду, тому вважає, що таке в порушення вимог ч. 1 ст. 184 КПК України розглянуто за відсутності у слідчого судді повноважень, з порушенням правил підсудності.

Зазначає, що вирішуючи питання обґрунтованості підозри ОСОБА_6 слідчий суддя не взяв до уваги докази сторони захисту, які могли істотно вплинути на його висновки. Всупереч вимог ст.ст. 194, 196 КПК України, слідчий суддя не розглянув можливість/неможливість застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Стверджує, що слідчий суддя не врахував, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, усі доводи прокурора ґрунтуються виключно на припущеннях, без встановлення жодних фактів.

Звертає увагу на те, що ризик знищення доказів припинив існувати, а ризик впливу на свідків істотно зменшився у зв`язку із завершенням досудового розслідування.

Продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу спричиняє негативні наслідки для України та міжнародної футбольної арени.

Вважає, що в умовах тримання під вартою ОСОБА_6 позбавлений можливості отримати необхідну медичну допомогу та лікування. Продовження запобіжного заходу загрожує життю та здоров`ю ОСОБА_6 . Слідчий суддя, всупереч вимог ст. 178 КПК України, при продовженні строку тримання під вартою не надав оцінки особі підозрюваного ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_6 , захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_10 про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Згідно частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України вказує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановляється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Зазначені вимоги суд першої інстанції не виконав, оскільки в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя не навів переконливі мотиви для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, згідно матеріалів справи, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, Львівської обласної прокуратури та Галицької окружної прокуратури міста Львова СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області завершено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001813, розпочатому 10.11.2023 шляхом виділення з кримінального провадження №0000539 від 07.06.2018 матеріалів за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, зловживаючи своїм службовим становищем президента Федерації Футболу України (надалі ФФУ), діючи за попередньою змовою з генеральним секретарем ФФУ ОСОБА_11 , директором ТОВ «ФФУ продакшин» ОСОБА_12 та іншими на теперішній час невстановленими слідством особами, забезпечив обернення у власність підконтрольної співучасникам злочину компанії «S.D.T FZE» (ОАЕ) грошових коштів на суму 26 423 595,01 грн., яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення, які були безпідставно сплачені їй ТОВ «ФФУ Продакшн» у надмірному розмірі за рахунок коштів ФФУ, перерахованих цьому товариству в якості внесків до статутного капіталу, що має наслідком заволодіння цими грошовими коштами, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 та іншими невстановленими на теперішній час слідством особами, забезпечив вчинення фінансових операцій з коштами на суму 15 167 067,58 грн., яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення, які були одержані компанією «S.D.T FZE» (ОАЕ) від ТОВ «ФФУ Продакшн» внаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

Повідомлення про підозру складено 22.11.2022 та цього ж дня вручено ОСОБА_6

10.11.2023 в порядку ст.290 КПК України прийнято рішення про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001813 від 10.11.2023 та надання стороні захисту доступу до матеріалів цього кримінального провадження.

Встановлено, що у кримінальному провадженні підозрюваному ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 29.11.2022 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з одночасним визначенням застави 3 800 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складало 9 880 000,00грн., та покладенням на підозрюваного ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

29.11.2022 застава була внесена, ОСОБА_6 звільнено з-під варти. З 29.11.2022 підозрюваний ОСОБА_6 вважався таким, до якого застосовано запобіжний захід застава з покладенням визначених обов`язків.

Ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2023, 20.02.2023, 18.04.2023, 17.05.2023 щодо підозрюваного ОСОБА_6 продовжувався строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Крім того, 17.02.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва застосовано захід забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення підозрюваного ОСОБА_6 від посади президента Громадської Спілки «Українська асоціація футболу». Строк відсторонення ОСОБА_6 від займаної посади продовжувався слідчими суддями у встановленому порядку та на даний час завершився.

16.06.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова за клопотанням органу досудового розслідування змінено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави на тримання під вартою без визначення застави строком до 14.08.2023 включно.

Ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Львова від 11.08.2023, від 06.10.2023, від 20.11.2023, від 17.01.2024 підозрюваному ОСОБА_6 продовжувався строк тримання під вартою, востаннє до 15.02.2024 включно. Вказані рішення слідчих суддів були предметом апеляційного оскарження, проте ухвалами Львівського апеляційного суду залишені без змін.

Слідчим суддею в ухвалі зазначено, що стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених у п.1, п.3, п.4 ч.177 КПК України, а саме:

- ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 не перебуваючи під вартою матиме змогу реалізувати таку можливість з метою уникнення справедливого покарання за вчинення інкримінованих злочинів в разі доведення його винуватості суді;

- ризик незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 , обіймаючи посаду президента ГС «Українська асоціація футболу», з об`єктивних причин має керівний вплив на її співробітників, які є учасниками кримінального провадження (підозрюваними, свідками, фігурантами розслідування). Використовуючи цей вплив безпосередньо у спілкуванні або через інших осіб, ОСОБА_6 може схилити їх до надання неправдивих показань відносно себе, а також обставин реалізації злочинної схеми в цілому.

- ризик перешкодити кримінальному провадженню, оскільки ОСОБА_6 у зв`язку з порушенням встановлених обов`язків ухвалою слідчого судді змінено запобіжний захід із застави на тримання під вартою.

Також слідчий суддя зазначив, що оскільки досудове розслідування кримінального провадження завершено, слідством зібрано всі необхідні і достатні докази для пред`явлення обвинувачення, ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, нівельовано.

Надані матеріали кримінального провадження в їх сукупності, які слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі оцінювати з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, спростовують доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри.

Саме дані обставини, з урахуванням висунутої підозри стали підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави.

Як видно зі змісту мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що підозру ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, на даному етапі досудового розслідування, можна вважати обґрунтованою та вона підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

На підставі зазначеного, апеляційний суд не погоджується із доводами сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та вважає, що надані органом досудового розслідування докази, на даній стадії досудового розслідування підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, про що зазначено в ухвалі, тому апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді в цій частині.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо відсутності (зменшення) існування ризиків суд зазначає наступне.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади, способу життя системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків тощо).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) і використовує суд для перевірки існування ризиків за ч.1 ст.177 КПК у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного.

Суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що обґрунтованим є ризик можливості незаконного впливу на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 , обіймаючи посаду президента ГС «Українська асоціація футболу», з об`єктивних причин має керівний вплив на її співробітників, які є учасниками кримінального провадження (підозрюваними, свідками, фігурантами розслідування). Використовуючи цей вплив безпосередньо у спілкуванні або через інших осіб, ОСОБА_6 може схилити їх до надання неправдивих показань відносно себе, а також обставин реалізації злочинної схеми в цілому.

Проте, апеляційним судом встановлено, що 25.01.2024 було обрано нового президента ГС «Українська асоціація футболу», тому висновок суду першої інстанції про наявність керівного впливу на співробітників вказаної громадської спілки є безпідставним.

Крім того, як встановлено під час розгляду клопотання слідчим суддею та під час апеляційного розгляду, підозрюваного та його захисників повідомлено про завершення досудового розслідування, стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування та триває процес ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Враховуючи, що таке повідомлення здійснюється у випадку, коли сторона обвинувачення визнає зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання, зокрема, обвинувального акту, а також тривалість строку, протягом якого відбувається відкриття матеріалів досудового розслідування, колегія суддів дійшла висновку про зменшення ризику впливу на свідків, іншого підозрюваного, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні.

Отже апеляційний суд вважає, що прокурором не підтверджена наявність вищевказаних ризиків, оскільки жодних доказів цього стороною обвинувачення апеляційному суду не надано.

Колегія суддів вважає, що сторона обвинувачення довела наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики передбачені ст.177 КПК, при цьому зі спливом часу проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні та фактом його завершення, вірогідність існування зазначених ризиків значно зменшилась.

Відповідно до ч.4 ст.196 КПК слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. За приписами ч.3 ст.197 КПК строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Колегія суддів зауважує, що строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні завершено 10.11.2023, стороні захисту було повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.290 КПК України, не включається у строки, передбачені цією статтею. Таким чином, законодавством передбачено, що саме з моменту відкриття матеріалів досудового розслідування в порядку, визначеному ст. 290 КПК України, строки ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не включаються у загальний строк досудового розслідування.

При цьому, невключення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, у зазначені в ст. 219 КПК України строки, не свідчить про обмеження строку застосування запобіжного заходу строками досудового розслідування.

З наведеного вбачається, що строк на який до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід, КПК України не обмежує строками досудового розслідування, у рамках якого особі обирається відповідний захід, а тому ухвала про застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою може лишатися чинною і після закінчення досудового розслідування в кримінальному провадженні до настання однієї з обставин, наведених у ст. 203 КПК України.

Таким чином, факт завершення досудового розслідування не свідчить про його закінчення і у період між завершенням досудового розслідування та його закінченням судовий контроль за дотриманням прав підозрюваних осіб у кримінальному провадженні продовжує здійснювати слідчий суддя, який в тому числі може приймати рішення щодо застосування і продовження строку застосування до осіб запобіжних заходів.

Колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 не ґрунтується на вимогах закону і є безпідставною у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.3 ст. 199 КПК України у клопотанні зазначаються, серед іншого, обставини які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Матеріалами справи встановлено, що досудове розслідування завершилося 10.11.2023 року, тому згідно з ч.6 ст. 199 КПК України, яка є спеціальною нормою встановлено, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подавати клопотання про його продовження.

Судом встановлено, що у даному випадку клопотання подано не прокурором, як вимагає спеціальна норма, передбачена ч.6 ст. 199 КПК України, а слідчим за погодження з прокурором, що не відповідає вказаній нормі кримінального процесуального закону.

Як з`ясовано апеляційним судом у судовому засіданні 10.11.2023 року досудове розслідування кримінального провадження було завершено, стороні захисту повідомлено про відкриття матеріалів в порядку ст. 290 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, прокурор, слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні.

Згідно із ч.2 ст. 290 КПК, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Незважаючи на те, що місцем розслідування є м.Львів, матеріали кримінального провадження, як зазначив прокурор, знаходять у м. Києві.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи не містять жодних відомостей про забезпечення ОСОБА_6 , який перебуває в ДУ «ЛУВП№19», доступу до матеріалів кримінального провадження відповідно до ст. 290 КПК України на протязі понад 3-х місяців.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що орган досудового слідства не вчинив жодних процесуальних дій, спрямованих на активізацію захистом процесу ознайомлення, при чому, що ч. 4 ст. 290 КПК України передбачає, що надання доступу до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів. Графік ознайомлення не складено.

В даному випадку зволікання з ознайомленням з матеріалами кримінального провадження є неприпустимим та порушує принцип змагальності сторін.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище порушення вимог КПК України перешкодили слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. За наявності наведених вище істотних порушень вимог кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 15 лютого 2024 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - задоволити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 15 лютого 2024 року, якою продовжено підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 (тридцять) днів без визначення розміру застави - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволені клопотання слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовити.

В порядку ч.5 ст. 202 КПК України підозрюваний повинен бути негайно звільнений з-під варти.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: