Справа № 462/2216/24
провадження 1-кс/462/770/24
У Х В А Л А

02 травня 2024 року слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000266 від 14 березня 2024 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

ОСОБА_3 16.04.2024 року звернулася до слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова з клопотанням, в якому просить скасувати арешт на жіночу сумку чорного кольору, куртку чорного кольору торгової марки «Calvin Klein» розмір L, дитячий візок чорного кольору марки «Bambi». Своє клопотання обґрунтовує тим, що 15.03.2024 року ухвалою Залізничного районного суду м.Львова було накладено арешт на жіночу сумку чорного кольору, куртку чорного кольору торгової марки «Calvin Klein» розмір L, дитячий візок чорного кольору марки «Bambi». 30.03.2024 року слідчий СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 винесла постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення, через що відпала потреба в арешті вказаного майна, а тому просить такий арешт скасувати.

Заявник та слідчий СВ ВП № 1 ЛРУП №2 у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, заявник подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. З огляду на положення ч. 2 ст.174 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за їх відсутності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання і документи, додані до такого, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000266 від 14 березня 2024 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 15.03.2024 року вбачається, що нею накладено арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні №0000266 від 14 березня 2024 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме на жіночу сумку чорного кольору, куртку чорного кольору торгової марки «Calvin Klein» розмір L, дитячий візок чорного кольору марки «Bambi».

Крім того, 30.03.2024 року слідчий СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 винесла постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст.131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Статтею 174 КПК України, визначений порядок скасування арешту майна, відповідно до якої передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частини 3 та 4 ст. 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст. 174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст. 132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 квітня 2024 року в справі № 554/2506/22.

Враховуючи наведене та те, що слідчою СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 винесено 30.03.2024 року постанову про закриття кримінального провадження,у зв`язку з чим ухвала Залізничного районного суду м. Львова від 15.03.2024 року, якою було накладено арешт у кримінальному провадженні №0000266 від 14 березня 2024 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, припинила свою дію відповідно до ч.4 ст.132 КПК Украни, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.132, 170, 174 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000266 від 14 березня 2024 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1