Березівський районний суд Одеської області
10.04.2024
Справа № 494/1587/22
Провадження № 1-кп/494/44/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2024 року м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Березівському районному суді Одеської області клопотання прокурора Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Березівського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні криміналнього правопорушення, передбаченого частиною 4 ст.186 КК України.

Ухвалою суду від 30.11.2022 року призначено підготовче судове засідання по вказаній справі.

Також ухвалою суду від 05.01.2023 року закінчено підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. Одночасно, застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб, тобто до 05.03.2023 року.

Ухвалами суду від 02.03.2023 року та від 25.04.2023 року продовжувався цілодобовий домашній арешт.

Ухвалою суду від 21.06.2023 року відносно ОСОБА_4 застосовано нічний домашній арешт, строком на 60 діб, а саме до 19.08.2023 року включно.

10.04.2024 року прокурор подав до суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , вказав, що на теперішній час виникла необхідність у повторному обранні відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які на теперішній жодним чином не змінилися, а саме враховуючи що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає до 10 років позбавлення волі та положення ст. 75 КК України не можуть бути застосовані, обвинувачений може переховуватись від суду. Такий ризик існує ще і тому, що на теперішній час частина території України непідконтрольна українській владі, куди ОСОБА_4 може виїхати задля ухилення від покарання. Крім того, після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_4 стало відомо анкетні дані потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, на яких обвинувачений, задля уникнення кримінальної відповідальності, може здійснити вплив для зміни раніше наданих ними показів.

В судовому засіданні 10.04.2024 року прокурор підтримав подане ним клопотання та просив задовольнити його.

Обвинувачений та його захисник під час судового засідання заперечували проти задоволення клопотання про обрання цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши клопотання про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Разом з цим, подане клопотання прокурора фактично є аналогічним, які подані раніше під час обрання запобіжного заходу.

Суд також враховує, що після 19.08.2023 року прокурором не ставилось питання про обрання або продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту, проте останній вирішив заявити клопотання про обрання запобіжного заходу під час судового засідання 10.04.2024 року, а обґрунтування посилається фактично на ті ж , що і були подані раніше.

Вищевказані ризики, щодо переховування від органів досудового розслідування та суду, та вплив на свідків, - суду не надані докази цього.

Більш того, останній у кожне судове засідання з`являється, випадків порушення попередніх домашніх арештів не надано, свідків у судовому засіданні допитано, будь-яких заходів впливу з боку обвинуваченого на свідків до клопотання не долучено, проте останній свідок ОСОБА_7 щодо його допиту не забезпечений саме прокурором.

При цьому, у п.52 рішенні Європейського суду з прав людини у справі Ливада проти України від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 Суд вказує, що аргументи за і проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належ здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватись не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (рішення у справі Доронін проти України' 63-64, рішення у справах Осипенко проти України, заява № 4634/04, пп. 76-80, від 09.11.2010 та Харченко проти України, заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10.02.2011 р.).

Таким чином суддя, доходить до висновку про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України , - прокурором не доведені, що ступінь вірогідності настання вказаних ризиків є настільки високою, що які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає правило поваги до особистої свободи.

Також, судом враховується правова позиція в справі ЄСПЛ «Манчіні проти Італії», де зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

З урахуванням вищевикладеного, суддя доходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Повний текст виготовлений та підписаний 15.04.2024 року.

Суддя ОСОБА_1