Провадження № 1-кс/461/3355/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2024 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявниці ОСОБА_3 , представника заявниці ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, у якому просить скасувати арешт накладений ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 05.02.2024 року на майно, а саме на: розписку від 05.02.2022 року про отримання 500 дол. США; дві візитні картки ОСОБА_6 , примірник розписки в отриманні грошей на 1 арк; мобільний телефон марки «IPHONE 14 PRO» ІМЕЙ : НОМЕР_1 , ІМЕЙ2 : НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 та Е - сім НОМЕР_4 та повернути законному володільцю (власнику) ОСОБА_3 .

В обгрунтування заявленого клопотання вказує на те, що підозра у кримінальному провадженні № 0001202 ОСОБА_3 не пред`явлена. Арештоване майно не підлягає спеціальній конфіскації. Всі необхідні слідчі дії з вилученим майном в межах даного кримінального провадження - проведені, зокрема проведено огляд мобільного телефону. Вважає, що станом на даний час відсутні жодні підстави чи обгрунтування, що можуть свідчити про те, що не застосування арешту, може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. А тому, вважає, що відсутні підстави які б виправдовували подальше втручання органу досудового розслідування на право власників володіти належним їм майном, що в свою чергу призводить до порушення охоронюваних законом прав та інтересів власника майна.

Заявниця та її представник у судовому засіданні клопотання підтримали з наведених у ньому підстав.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання заперечив, зазначив, що вищевказані речі та документи визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні, а відтак в подальшому будуть досліджуватись судом під час розгляду кримінального провадження, та відповідно вирішувати їх долю під час ухвалення вироку.

Заслухавши доводи учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001202 від 28 листопада 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15-ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 05.02.2024 року накладено арешт на майно, яке вилучене 01.02.2024 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: розписку від 05.02.2022 про отримання 500 доларів США; 2 візитні картки ОСОБА_6 , примірник розписки в отриманні грошей на 1 арк; мобільний телефон марки «IPHONE 14 PRO» ІМЕЙ: НОМЕР_1 , ІМЕЙ2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 та E-sim НОМЕР_4 .

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, саме на власника або володільця майна покладається обов`язок довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт на майно накладено необґрунтовано.

Як встановлено слідчим суддею, однією з підстав накладення арешту було те, що вилучені телефони мають важливе значення для кримінального провадження та мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Накладаючи арешт, слідчий суддя виходив з того, що майно, яке вилучене 01.02.2024 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: розписку від 05.02.2022 про отримання 500 доларів США; 2 візитні картки ОСОБА_6 , примірник розписки в отриманні грошей на 1 арк; мобільний телефон марки «IPHONE 14 PRO» ІМЕЙ: НОМЕР_1 , ІМЕЙ2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 та E-sim НОМЕР_4 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

В матеріалах клопотання відсутні докази, що арешт на вищевказане майно було накладено необгрунтовано чи з порушенням вимог КПК України, ухвалу слідчого судді про накладення вказаного арешту заявник не оскаржував в апеляційному порядку. Також заявником не доведено, що відпала потреба у вказаному арешті майна, внаслідок проведення огляду мобільного телефону.

Крім цього, слідчий суддя враховує, що вищевказані речі та документи визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні, а відтак в подальшому будуть досліджуватись судом під час розгляду кримінального провадження, та відповідно вирішувати їх долю під час ухвалення вироку.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що підстави для позбавлення права володіння та користування зазначеного вище майна, зокрема і ті, які вважав підставами накладення арешту слідчий суддя, станом на день розгляду клопотання наявні. А тому, беручи до уваги надані докази, вважаю, що відсутні підстави для скасування арешту майна.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 10 червня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_7