УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року

м. Київ

справа № 178/1021/18

провадження № 51-2639ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2022 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області року щодо неї,

встановив:

Вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 71, ст. 81 КК України до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте нею покарання, призначене за вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2015 року, та остаточно призначено засудженій покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Як вбачається з наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2023 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_4 залишено без змін.

Зі змісту касаційної скарги убачається, що ОСОБА_4 просить змінити вирок суду першої інстанції і ухвалу апеляційного суду, та постановити новий вирок, яким пом`якшити їй призначене покарання у відповідності до приписів ст. 69 КК України. Одночасно засуджена просить суд поновити строк на касаційне оскарження цих судових рішень. Таке своє клопотання вона обґрунтовує тим, що сподівалася на захисника, який залишив справу без руху, а тому вважає, що це є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання трьохмісячного строку на касаційне оскарження судових рішень з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, передбачене ч. 2 ст. 426 КПК України, надає потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі касаційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Європейський суд з прав людини у рішеннях від 3 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» та від 29 жовтня 2015 року в справі «Устименко проти України» неодноразово наголошував, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення.

Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Колегією суддів встановлено, що касаційна скарга ОСОБА_4 містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. Таке своє клопотання засуджена обґрунтовує тим, що сподівалася на захисника, який залишив справу без руху, а тому вважає, що є всі підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень,проте доказів на підтвердження цього не навела.

Як убачається із матеріалів провадження, засуджена ОСОБА_4 була присутня в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції і на момент проголошення ухвали під вартою не перебувала. Таким чином, тримісячний строк на касаційне оскарження судових рішень для ОСОБА_4 почав відраховуватися з моменту проголошення ухвали, 24 березня 2023 року. Отже, доводи засудженої про те, що через неналежне виконання захисником своїх процесуальних обов`язків вона була позбавлена можливості вчасно звернутися до Суду із касаційною скаргою, Суд уважає непереконливими, оскільки з дня постановлення ухвали апеляційного суду минуло більше одного року, ОСОБА_4 мала достатньо часу та не була позбавлена можливості самостійно, як учасник даного кримінального провадження, подати касаційну скаргу у межах передбаченого законом тримісячного строку. Крім того, з інформації наданої ДУ «Недержинщинська ВК (№65)» ОСОБА_4 була затримана лише 20 квітня 2023 року, для відбування покарання за вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2022 року.

Отже, зазначені ОСОБА_4 у клопотанні обставини Суд не визнає такими, що безпосередньо унеможливлювали звернутись з касаційною скаргою у передбачений КПК України строк.

Інших обставин, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк, засудженою не наведено.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 у своєму клопотанні не наводить обґрунтованих причин для поновлення строку касаційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення такого строку.

За таких обставин, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд вважає,

що ОСОБА_4 слід повернути касаційну скаргу у зв`язку з її поданням після закінчення строку касаційного оскарження та відсутністю підстав для поновлення такого строку.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні її клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на судові рішення щодо неї повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3