Номер провадження:1-кп/521/258/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0001248 від 12.09.2019 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 317 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 317 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 08.04.2019 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_1 , надав свою добровільну згоду на можливість ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вжити психотропну речовину метамфетамін, тим самим надав приміщення для укриття з метою вживання особливо небезпечної психотропної речовини.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 317 КК України, а саме у наданні приміщення для незаконного вживання психотропної речовини.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України не визнав.

Під час розгляду цього кримінального провадження, обвинуваченим ОСОБА_4 заявлене усне клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо закриття кримінального провадження.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 , що закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КПК України не відноситься до числа реабілітуючих обставин передбачених п.п. 1-3 ч.1 ст.284 КПК України (встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати), проте обвинувачений ОСОБА_4 підтримав своє клопотання та надав згоду на закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників провадження, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0001248 від 12.09.2019 року, а саме обвинувального акту, дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.317 КК України, яке на час вчинення кримінального правопорушення (08.04.2019 року), так і на момент розгляду справи судом передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

Відповідно до вимог статті 12 КК України (в редакції яка діяла на час вчинення цього діяння), кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.317 КК України, відносилось до злочину середньої тяжкості, однак після внесення змін до Кримінального кодексу України на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, який набрав чинності з 01 липня 2020 року, вищевказане кримінальне правопорушення законодавцем віднесене до нетяжкого злочину.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно ч.2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, з аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності слідує наступне.

Строк давності - це передбачений статтею 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як підозрюваного, обвинуваченого; згода підозрюваного, обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284, 288 КПК України).

Відповідно до ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями статті 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Якщо строк давності закінчується після ухвалення обвинувального вироку, то особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності (покарання) тільки до набрання вироком законної сили.

Згідно із частиною 2 статті 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Факт ухилення особи від досудового розслідування та суду є обставиною, що виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційований строк, передбачений частиною 1 статті 49 КК України. Час такого ухилення дорівнює часу зупинення перебігу давності диференційованого строку, а загальний строк - п`ятнадцять років - спливає далі, незалежно від ухилення.

Не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 не впливає на перебіги строків притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення особи від кримінальної відповідальності оскільки таке звільнення можливе за умови перебігу зазначеного строку.

Судом встановлено, що з моменту вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , а саме з 08.04.2019 року минуло більш ніж 5 років.Строк давності не переривався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у разі якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Зазначена правова позиція викладена в рішенні Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.09.2022, справа № 203/241/17.

Речові докази по справі слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього - закриттю.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.49 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 317 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001248 від 12.09.2019 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 317 КК України - закрити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.04.2019 року.

Речові докази по справі:

-психотропну речовину, обіг якої обмежено- метамфетамін 0,1129г - знищити;

-прекурсор, обіг якого обмежено - псевдоефедрин 0,0004 г. - знищити.

Процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 3140 грн.00 коп. згідно висновку експерта від 20.06.2019 року №845-Х, компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1