Справа № 127/2133/23
Провадження №11-кп/801/682/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02.05.2024 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в кримінальному провадженні №001362 від 02.12.2022,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 30.06.2024. Своє рішення суд мотивував існуванням ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатністю застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02.05.2024 і постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт. В разі залишення ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити йому розмір застави - 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник вважає, що жодних обґрунтованих підстав для обрання щодо її підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурором не вказано. Стверджує, що на судові засідання ОСОБА_7 двічі не з`явився з поважних причин, адже був на лікарняному з 09.04.2024 по 12.04.2024. Також посилається на відсутність з ним зв`язку через втрату телефону. Вказує на безпідставне незастосування судом застави.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, прокурора, яка заперечила проти задоволення вимог захисту та просила залишити судове рішення без змін, перевіривши матеріали контрольного кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

В провадження Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження №0001362 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та встановив, що наявні процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого та заперечення сторони захисту щодо заявленого клопотання, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

Обираючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд зважив, що обвинувачений ОСОБА_7 систематично не з`являвся у судові засідання через що судом неодноразово застосовувались приводи та зрештою останній був оголошений у розшук, ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має постійного місця проживання, а тому існують ризики того, що будучи на волі обвинувачений може продовжувати переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Апеляційний суд повністю погоджується з висновками місцевого суду про наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, і можливість забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 шляхом застосування запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою. Інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти існуючим ризикам.

Твердження апеляційної скарги про необхідність визначення обвинуваченому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, правильності висновку суду не спростовують.

Із матеріалів провадження випливає, що ОСОБА_7 обвинувачується у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з застосування насильства.

Згідно ч. 4 ст.183 КПК України, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на дискреційні повноваження суду при застосуванні альтернативного запобіжного заходу при взятті особи під варту, колегія суддів вважає, що суд правомірно не визначив розмір застави, з огляду на обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, скоєного із застосуванням насильства.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не домашній арешт чи застава, як просить захисник обвинуваченого в апеляційній скарзі, має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні на даній стадії судового розгляду.

За сукупності таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинуваченого, які суд оцінює у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав доцільним обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть на даній стадії судового розгляду забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин ухвала є законною.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02.05.2024 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4