Справа № 385/1819/23
Провадження № 1-кп/385/11/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2024 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гайворон кримінальне провадження №0000170 від 17.08.2023 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кидрасівка Бершадського району Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, який не має на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку, працездатного, який не працює та не навчається, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18.01.2023 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, яким призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік,

- вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 30.06.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, яким призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , маючи незняту і непогашену в установленому законом порядку судимість за вчинення умисного злочину проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисний злочин за наступних обставин:

10 серпня 2023 року близько 13 годин 35 хвилин ОСОБА_4 перебував в приміщенні торгової зали магазину «Файно Маркет» ТОВ «Вересень Плюс», що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, місто Гайворон, вулиця Василя Стуса, 29, де у нього виник злочинний умисел направлений на вчинення таємного викрадення чужого майна, належного ТОВ «Вересень Плюс».

Невідкладно, реалізовуючи вказаний злочинний умисел ОСОБА_4 , під час дії правового режиму воєнного стану , введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, який неодноразово продовжено, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливого мотиву, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, підійшов до полиці з алкогольними напоями торгової зали магазину «Файно Маркет» належного ТОВ «Вересень Плюс», та упевнившись у відсутності сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав чуже майно, належне ТОВ «Вересень Плюс», а саме: пляшку алкогольного напою «Джек Денієлс» ємністю 0,7л, вартістю 798 грн, яку помістив за пояс штанів та прикрив сорочкою в яку був одягнутий та пройшовши повз лінію кас не розрахувався за неї, після чого залишив приміщення магазину.

Одержавши можливість вільно розпоряджатися викраденим майном ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ТОВ «Вересень Плюс» майнової шкоди на загальну суму 798 гривень, що становить середньо-ринкову вартість викраденого майна.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, відповідальність за яке передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, детально розповів про мотиви та обставини вчинення.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, зазначив, що претензій майнового чи морального характеру до ОСОБА_4 не має, шкоду відшкодовано під час досудового розслідування, просить притягнути ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, міру покарання залишити на розсуд суду.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності представника потерпілого.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів у даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 таємного викрадення чужого майна (крадіжки), повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст.185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує роз`яснення п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, де вказано, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Що стосується призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує наступне.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд критично оцінює покликання сторони обвинувачення на таку обтяжуючу покарання обставину, як рецидив злочинів, оскільки така у даному випадку відсутня.

Так, згідно з приміткою 1 до ст. 185 КК України, у статях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статями 187, 262 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Окрім того, як вказав у п. 19 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» № 7 від 4 червня 2010 року пункт 1 частини першої статті 67 КК передбачає як обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину повторно та рецидив злочинів. Оскільки будь-які спеціальні застереження щодо визначення повторності та рецидиву злочинів у цій статті відсутні, при встановленні змісту даної обставини як такої, що обтяжує покарання, необхідно керуватися статтями 32 та 34 КК. Якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками є як вчинення крадіжки в умовах воєнного стану, так і вчинення крадіжки повторно.

За наведеного суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення таку обтяжуючу покарання обставину як рецидив злочинів.

Пом`якшуючою покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви. Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, не працює. Суд враховує обставину, що пом`якшує покарання, якою на думку суду, є щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відшкодування шкоди. Крім того суд враховує позицію представника потерпілої юридичної особи, який просить притягнути ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, щодо призначення покарання обвинуваченому покликався на розсуд суду, вказавши що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, а шкода відшкодована в повному обсязі.

Також суд бере до уваги досудову доповідь органу пробації, за якою виправлення ОСОБА_4 неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції від суспільства.

Підсумовуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 , покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, на строк 5 років 3 місяці, реально, і вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстави до застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Крім того, суд враховує, що вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 30.06.2023 ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`ять) років 3 (три) місяці. Вирок вступив в законну силу 01.08.2024. На виконання вироку ОСОБА_4 затримано 11.03.2024.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 71 КК України суд приходить до висновку, що, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 30.06.2023.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368-371, 373- 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України й призначити йому покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 3 місяці, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 30.06.2023 та за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 11.03.2024.

Речовий доказ ДВД - диск з відео файлами - залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_7

Дата документу 12.03.2024