Справа № 127/9880/23
Провадження № 1-кп/127/310/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001076 від 14.11.2022, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначила, що підстав для закриття, зупинення провадження немає. В справі наявні всі необхідні для розгляду в судовому засіданні матеріали, порушень КПК України при проведенні досудового розслідування не встановлено. На підставі викладеного, прокурор просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, в яке викликати учасників кримінального провадження.

Також прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою мотивуючи, що існують ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що останній буде переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Клопотання прокурор обґрунтовує тим, що у обвинувачений може переховуватись від суду враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечує. Щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою поклався на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 не заперечує проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Просив суд змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який, зазначила, що ризики фактично названі прокурором, але не підтверджуються жодними доказами, тому вважає, що у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу необхідно відмовити.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, за наступних підстав.

Під час підготовчого судового засідання підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, не встановлено.

З метою підготовки до судового розгляду встановлено, що угоди про визнання винуватості до суду в порядку ст.ст. 468-475 КПК України не надійшло.

Підстав для закриття провадження згідно ст. 284 КПК України не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону, підстав для повернення обвинувального акту немає.

Підстав для направлення обвинувального акта для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Вінницькому міському суду Вінницької області.

Суд вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, у відкритому судовому засіданні.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 331 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити або скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою чи зміни запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу або продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Також суд, враховує положення п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» згідно якого: нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Крім того, слід зазначити, що враховуючи практику ЄСПЛ, зокрема, у розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Суд при вирішенні заявленого прокурором клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, оцінюючи усі обставини наявні у даному кримінальному провадженні в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в разі доведення його винуватості, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Відтак, на переконання суду, у разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, останній може переховуватись від суду, розуміючи невідворотність покарання у разі визнання його винним у вчиненні даних злочинів.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими причинами в сукупності для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України»).

Відповідно до положень ст. 178 КПК України, суд враховує особу обвинуваченого, який згідно обвинувального акта не має міцних соціальних зв`язків, на даний час відсутнє постійне джерело доходу, тому на переконання суду, у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який, обвинувачений може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений зазначив та просив змінити йому запобіжний захід у зв`язку з незадовільним станом здоров`я, однак жодних підтверджуючих документів ні він, ні його захисник суду не надали.

На переконання суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Судом, враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів.

На переконання суду, зміна обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, не зможе запобігти наявним ризикам. Більше того, до ОСОБА_4 судом першочергово було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з правом внесення застави. Визначений судом розмір застави покликаний забезпечити явку обвинуваченого ОСОБА_4 до суду та належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Відтак, ОСОБА_4 доцільно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою ще на 60 діб, з правом внесення застави у попередньо визначеному судом розмірі, що становить 60 560 грн, та покладенням на нього, у випадку внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 291, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001076 від 14.11.2022, призначити до судового розгляду в залі №20 Вінницького міського суду Вінницької області на 26.06.2024 року о 17 год 30 хв.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово у відкритому судовому засіданні.

У відкрите судове засідання для розгляду кримінального провадження викликати учасників судового провадження.

Клопотання прокурора про продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою ще на 60 днів, починаючи з 26.06.2024 до 24.08.2024 включно, з можливістю внесення застави в попередньо визначеному судом розмірі в сумі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн та із залишенням попередньо визначених судом обов`язків у разі внесення застави.

Строк дії ухвали суду 60 днів до 24.08.2024 включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання та прокурору Вінницької окружної прокуратури для відома.

На ухвалу суду в частині продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. В решті ухвала суду остаточна та оскарженню не підлягає.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя: