Провадження № 1-кп/761/444/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі колегії суддів головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

представника потерпілого ТОВ «МСА» ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду міста Києва клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000143, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2015 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 КК України

ВСТАНОВИВ

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 КК України

Обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України оскільки строк досудового розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000143 закінчився 26.11.2015, а тому складання та погодження повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 13.07.2018, складання та скерування до суду обвинувального акта 04.09.2018 та інші процесуальні рішення прийнято поза межами строку досудового розслідування.

Обвинувачений та захисник просили клопотання задовольнити та закрити провадження у справі, з підстав наведених у клопотанні.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання з огляду на його невідповідність положенням кримінального процесуального кодексу України.

Представник цивільного позивача підтримав позицію прокурора.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, розглянувши клопотання, наявні у розпоряджені суду матеріали, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження не грунтуєтсья на вимогах закону.

Стаття 19 Конституції України закріплює обов`язок усіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, при цьому жодному із них не надано права роз`яснювати норми закону, або трактували їх за власним переконанням.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, відповідно до ст. 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо - після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчинені тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Вдаючись до змісту клопотання обвинуваченого, об`єднання кримінальних проваджень №0000143, №0009127, №0011479, №0003099 в одне кримінальне провадження №0000143 відбулося 04.08.2018 року, але відомості про які було внесено до ЄРДР до набрання чинності Законом №2147-VIII від 03.10.2017 року, то при обрахуванні строку досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні слід виходити з вимог ст. ст. 217, 219 КПК України (в попередній редакції) та з того, що якщо ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0011479-26.09.2015 року, у якому досудове розслідування не зупинялося і не було продовжено у встановленому законом порядку, а в подальшому 04.07.2018 року вказане кримінальне провадження було об`єднано 3 іншими кримінальними провадженнями в одне провадження №0000143, в якому ОСОБА_6 13.07.2018 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, то відлік строку досудового розслідування B об`єднаному кримінальному провадженні №0000143 від 09.06.2015 року, слід рахувати з дня повідомлення ОСОБА_6 про підозру від 26.09.2015.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.

Аналіз положень п. 2 ч. 3 ст. 314 та п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України дає підстави стверджувати те, що необхідність закриття кримінального провадження законодавець пов`язує виключно з фактом закінчення строку досудового розслідування.

Закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру, крім випадку повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, є підставою для закриття кримінального провадження (п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК).

У разі встановлення судом першої інстанції обставин, передбачених цією нормою закону, рішення про закриття кримінального провадження, передбачене п. 2 ч. 3 ст.314 КПК України, має бути належним чином мотивоване, а такі висновки суду мають бути підтверджені доказами, безпосередньо дослідженими в суді першої інстанції. Дотримання принципу безпосередності дослідження доказів судом першої інстанції у такому випадку є обов`язковим.

У свою чергу положеннями ст. 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За наслідками розгляду клопотання судом не встановлено підстав для його закриття з огляду на таке.

Законом України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального Кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон №2147) ч. 1 ст. 284 КПК України доповнено пунктом 10.

Пунктом 4 § 2 розділу 4 Закону № 2147-VIII (далі - пункт 4 §2) визначено, що п. 10 і ряд інших змін до КПК України вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яких відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін.

Відповідно до розділу 6 «Прикінцеві положення» Закону № 2147 він набрав чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Постановою Пленуму Верховного Суду від 30 листопада 2017 року днем початку роботи Верховного Суду визначено 15 грудня 2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст.115 КПК України при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк.

Таким чином, у цьому випадку положення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України почали діяти із 16 березня 2018 року, оскільки в разі обліку тримісячного строку з дня початку роботи Верховного Суду (15 грудня 2017 року) такий строк закінчується 15 березня 2018 року, тобто датою введення в дію вказаних положень є 16 березня 2018 року.

Про наведені вище обставини вказано у постанові ОП ККС ВС від 11.09.2023 року справа № 711/8244/18. Вказаним рішення також визначено, що п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України застосовується лише до кримінальних проваджень, відомості про які внесені до ЄРДР після введення в дію цього положення, тобто поширюється на кримінальні провадження, відомості щодо яких внесені до ЄРДР з 16 березня 2018 року і не поширюється на кримінальні провадження, відомості щодо яких внесені в ЄРДР до вказаної дати.

Як зазначено в обвинувальному акті, та вбачається з інших наявних у суду наразі матеріалів, у даній справі відомості у ЄРДР були зареєстровані до внесення змін у КПК України, що з урахування викладеного вище, невілює доводи захисту, щодо можливості у даній справі застосування положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 219, 284, 350, 369, 370, 371, 372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000143, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2015.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

_____________ _________________ ___________________