Справа № 206/5102/23
Провадження № 1-кп/206/64/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000477 від 06.08.2023, про обрання запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою обвинуваченому:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей чи інших працездатних осіб, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03.05.2007 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Відповідно до ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців;

- 08.10.2009 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. Відповідно до ст. 71, ст.72 КК України частково приєднано невідбутий строк 2 роки 10 місяців за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.05.2007, до відбуття 3 роки 10 місяців позбавлення волі, за рішенням Дніпропетровського апеляційного суду від 24.12.2009 вирок скасовано: кримінальне провадження направлено на новий судовий розгляд, засуджений 12.03.2010 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.;

- 23.07.2014 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. Відповідно до ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки;

- 18.09.2014 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців. Відповідно до ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.12.2014 відповідно до ст.379 КПК України виправлено описку у вироку суду від 18.09.2014, призначено покарання з урахуванням ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, поглинувши призначене покарання 2 роки 6 місяців покаранням за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2014 до відбуття 4 роки позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки;

- 28.09.2015 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Відповідно до ч. 1 ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 місяць за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2014, до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 05.11.2015 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України покарання поглинуто за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.09.2015, до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі з зарахуванням тримання під вартою;

- 27.01.2016 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України покарання поглинуто за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.11.2015, до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі. 22.03.2019 звільнений з Криворізької ВК №80 за відбуттям строку покарання;

- 15.09.2022 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці 3 дні. Звільнений з зали суду за відбуттям строку покарання;

- 09.05.2023 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України, до відбування покарання у виді 1 року обмеження волі. Покарання не відбуто;

- 25.08.2023 року Лівобережною окружною прокуратурою м. Дніпра направлено до Самарського районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт за ч.4 ст. 185 КК України;

- 06.03.2024 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09.05.2023 року, остаточно призначено покарання 1 рік 15 днів обмеження волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Самарського районного суду міста Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обвинувачений, починаючи з 12.01.2024 року ухиляється від явки до суду. ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжкого злочину, а саме: злочин передбачений ч. 4 ст. 186 КК України. Ухвалою суду ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою його проживання: АДРЕСА_1 , на строк два місяці, тобто до 13 лютого 2024 року. Однак, ОСОБА_5 покинув вказане місце проживання, не повідомивши про нове місце проживання ні суд, ні прокурора. ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, він не одружений, не має дітей, не працює. ОСОБА_5 є особою, яка раніше неодноразово була засудження за вчинення умисних корисливих злочинів. В період перебування під домашнім арештом, а саме 03.02.2024 року він вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст 125 КК України. Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.03.2024 року він був засуджений до остаточного покарання у виді 1 року 15 днів обмеження волі. Все перелічене, на думку прокурора, свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений, усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, будучи раніше неодноразово судимим, маючи невідбуте покарання, може вчинити спроби переховування від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення,а також може впливати або чинити тиск на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, які ще не допитані судом.

Захисник обвинуваченого проти задоволення клопотання прокурора заперечує. Вважає його необґрунтованим. Зазначає, що ОСОБА_5 з поважних причин не з`являвся в судові засідання з поважних причин, оскільки проходив лікування на стаціонарному відділенні. Крім того, він і надалі потребує лікування. Також ОСОБА_5 має пройти медичну комісію в ТЦК.

ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечує. Надав суду на огляд виписку з лікарні про те, що він у період з 24.02.2024р. по 05.04.2024р.проходив лікування на стаціонарному відділенні. Інших документів,яі б підтверджували його неявку в судові засідання у період з 12.01.2024 року до 24.02.2024 року і у період з 05.04.2024 року суду не надав.

Заслухавши думки учасників провадження, дослідивши надані прокурором докази, суд встановив наступне.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська

від 13.12.2023 у справі №206/5102/23 клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу задоволено. Продовжено застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою його проживання: АДРЕСА_1 , на строк два місяці, тобто до 13 лютого 2024 року, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися за викликом до суду, не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду, окрім необхідності відвідування медичного закладу, із подальшим наданням медичної довідки про відвідування такого закладу.

13.12.2023 року ОСОБА_5 під розписку був сповіщений про наступне судове засідання 12.01.2024 року.

Однак в судове засідання він не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

З того часу, ОСОБА_5 , будучи обізнаним про розгляд даного кримінального провадження, до суду не з`являвся, жодного разу не повідомив суд про причини неявки, не повідомив суд про зміну місце проживання, за яким йому був встановлений цілодобовий домашній арешт.

Відповідно до рапорту о/у СКП ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 08.02.2024 08.02.2024 було здійснено виїзд

за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання

ОСОБА_5 , який знаходиться на цілодобовому домашньому арешті.

Однак, за місцем мешкання останнього виявлено не було. В ході бесіди

з ОСОБА_9 , яка орендує помешкання за адресою:

АДРЕСА_1 , остання повідомила, що ОСОБА_5

за вищевказаною адресою вже тривалий час не з`являється.

Виїздом за адресою мешкання обвинуваченого ОСОБА_5 , - о/у СКП ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 опитано сусіда ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що свого сусіда - ОСОБА_5 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 бачив давно, за вказаною адресою ОСОБА_5 , не з`являвся.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 не виконував обов`язки, покладені

на нього ухвалою суду від 13.12.2024, прокурор подала клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на утримання під вартою.

Дане клопотання не було розглянуто судом, оскільки ОСОБА_5 в судові засідання неодноразово не з`являвся, постанови про його привід не були виконані через те, що він не проживав за адресою мешканя.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначениму клопотанні.

Заслухавши думки учасників провадження, дослідивши надані суду докази, суд констатує наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке є тяжким злочином, у період перебування під цілодобовим домашнім арештом він вчинив нове кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України, за що був засуджений Самарським районним судом м. Дніпропетровська до 1 року 15 днів обмеження волі (вирок суду від 06.03.2024 р.). Тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від суду;

Про наявність ризику передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, базується, у тому числі, і на показаннях неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 та свідків, які ще не допитані судом у даному кримінальному провадженні, він може впливати на них у будь-який спосіб, з метою схиляння їх до зміни своїх показів.

Суд також констатує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово засудженим

за умисні корисливі злочини, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин, що свідчить про його стійку антисоціальну позицію, тобто ОСОБА_5 може знову вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає не лише особі обвинуваченого, а і характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав і інтересів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 183, 334-335, 369-372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 .

Копію ухвали направити для виконання до ВП №4 Дніпровського районного Управління поліції Головного Управління національної поліції Дніпропетровської області, а також прокурору Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра - для здійснення організації і контролю щодо виконання даної ухвали.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду буде оголошено 26.04.2024 року о 10-00 год.

Суддя ОСОБА_1