ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1614/24 Справа № 191/52/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

представника установи

виконання покарань ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 на ухвалу Синельніковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2024 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

09 січня 2024 року до Синельніковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на невідбутий строк в порядку ст.81 Кримінального кодексу України (далі- КК).

Ухвалою Синельніковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2024 року клопотання задоволено та засудженого ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково від покарання у виді позбавлення волі на не відбутий строк 2 (два) місяці 22 (двадцять два) дня.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції у звязку з невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вважає, що засуджений ОСОБА_7 не довів свого виправлення. В обґрунтування прокурор посилається на засуджений раніше неодноразово судимий за умисні злочини, наразі також відбуває покарання за умисний злочин.

Крім того апелянт посилається на наявність відносно засудженого ОСОБА_7 10 відкритих виконавчих проваджень у Новокодацькому ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮУ (м. Дніпро) та Другому Правобережному ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління МЮУ (м.Одеса) про стягнення коштів на користь держави, заборгованість по яким на момент розгляду клопотання не погашена.

Відповідно до характеристики на засудженого ризик повторного вчинення ним кримінального правопорушення оцінюються як середній, а тому прокурор переконаний, що засуджений не довів свого виправлення.

З огляду на викладене прокурор просить апеляційний суд скасувати ухвалу Синельніковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2024 року та винести нову ухвалу, якою на підставі ст.81 КК відмовити в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги та який наполягав на її задоволенні, вислухавши засудженого та представника ВК №94, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити рішення суду без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

На думку колегії суддів зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано у повному обсязі.

Згідно з ч.2 ст.81 КК та роз`ясненнями, які містяться у п.2 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому положеннями частини першої та третьої статті 6 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі- КВК),передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як зазначено у роз`ясненнях, що містяться у п.17 вищевказаної Постанови ПВСУ, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні поділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання…Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину…додержання ним вимог режиму.

Мотивуючи своє рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання місцевий суд, посилаючись на положення ст.81 КК, зазначив, що у судовому засіданні було встановлено, що засуджений відбуває покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2021 за ч.3 ст.185, ст.71 КК у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку - 17.11.2020 року, кінець строку - 17.06.2024 року.

Станом на 07.04.2023 відбув 2/3 строку покарання.

Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_7 , останній раніше засуджений 4 рази.

В установах виконання покарань знаходиться з 17.11.2020 року. До Синельниківської ВК №94 прибув 19.05.2021 року. На теперішній час працевлаштований в «Механічному цеху». За час відбування покарання характеризується добре, мав 2 стягнення, які вже погашені в законному порядку і 6 заохочень. Дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядку дня установи виконання покарання; відносини в колективі засуджених відділення будує з різною категорією засуджених, користується певним авторитетом серед них, адекватно реагує на критику своєї поведінки; за характером спокійний, врівноважений; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи; відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи; намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування; не перебуває на профілактичному обліку; має виконавчого листа на суму 11017 грн. 18 коп., який надійшов 01.08.2023 року утримано 350 грн. 44 коп. Залишок 10666 грн. 74 коп.; провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині визнає та усвідомлює, розкаюється у вчиненому (а.с.16).

З довідки за особою справою № 104-Д-21 на засудженого ОСОБА_7 вбачається, що засуджений ОСОБА_7 підлягає умовно-достроковому звільненню на підставі ст.81 КК України по відбуттю 2/3 строку, тобто з 07.04.2023 року. Матеріали розглянуті комісією установи 14.04.2023 року відмовлено як особі, що не довела своє виправлення. Невідбута частина строку покарання станом на 25.03.2024 року становить 2 місяці 22 дні (а.с.15).

Згідно довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_7 , останній за період з 25.10.2021 року по 18.01.2024 року мав шість заохочень за сумлінне ставлення до праці. За період з 22.11.2022 року по 28.12.2022 року мав два стягнення (а.с.16-зворот).

Також судом були враховані надані відомості щодо працевлаштування засудженого ОСОБА_7 (а.с.5-14).

Так згідно Довідки № 44/6-82 від 14.03.2024 року на засудженого ОСОБА_7 , останній був працевлаштований в ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби Україин (№94» на дільниці по наданню послуг з виготовлення гранул та за період з 08.06.2021 року по 13.09.2021 року, з 14.09.2021 року по 31.12.2021 року, з 04.01.2022 року по 03.10.2022 року, з 05.10.2022 року по 31.12.2022 року, з 02.01.2023 року по 19.01.2023 року, з 03.01.20204 року по теперішній час та на його особистий рахунок зараховано 9920,84 грн.

Крім того, в матеріалах справах містяться копії договорів цивільно-правового характеру про надання послуг № 139 від 2022 року, №112-ц45 від 03.01.2024 року, № 355 від 05.10.2022 року, №79 від 2023 року, які укладені між ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№94») та ОСОБА_7 , згідно яких останній зобов`язався виконати відповідно до умов цього договору, передбачену п.2.1 цього Договору роботу за завданням «Замовника» та передати результат роботи «Замовнику», а «Замовник» зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Таки чином місцевим судом констатовано, що засуджений ОСОБА_7 , відбуваючи покарання в ДУ «СВК № (94)», зарекомендував себе з позитивної сторони, за весь час відбування покарання працював й на даний час працевлаштований на підприємстві установи, має діючі договори з ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94»), до роботи ставиться сумлінно та відповідально, за період з 25.10.2021 року по 18.01.2024 року має шість заохочень за сумлінне ставлення до праці, у 2022 році мав два стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, станом на 25.03.2024 року його не відбута частина покарання складає 2 місяці 22 дні, вину у скоєному злочині визнає, усвідомлює повністю та розкаюється у вчиненому.

Під час апеляційного розгляду представник ВК №94 ОСОБА_8 підтвердив, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що лінія поведінки та спосіб життя засудженого за весь час відбуття покарання були постійними та стабільними, а його поведінка та ставлення до праці є сумлінними, тому засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення і до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення.

Отже апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, оскільки вони є належним чином мотивованими та ґрунтуються на сукупності досліджених доказів у справі.

Водночас суд першої інстанції правильно дав критичну оцінку доводам сторони обвинувачення щодо наявності у засудженого ОСОБА_7 невиконаних виконавчих листів, зазначивши у своєму рішенні про те, що наявність в установі виконавчого листа на суму 11 017 грн. 18 коп. не свідчить про неможливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, оскільки даний виконавчий лист надійшов до установи вже 01.08.2023 року та враховуючи, що кінець строку відбування покарання засудженого становить 17.06.2024 року, то відсутні підстави вважати, що засуджений до кінця строку відбування покарання зможе сплатити всю суму заборгованості.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_9 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала Синельніковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2024 року є законною, мотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК, підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Синельніковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2024 року про умовно-дострокове звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4