Справа № 333/1223/23
Провадження №1-кп/333/245/24
ВИРОК

Іменем України

03 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002457 від 23.12.2022 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Відродження, Мелітопольського району, Запорізької області, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01.04.2022 року, представниками збройних формувань російської федерації всупереч установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами порядку, цілеспрямовано було створено окупаційну адміністрацію російської федерації «военно-гражданскую администрацию Мелитопольского района», з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом території Мелітопольського району Запорізької області та реалізації всіх узурпованих владних повноважень.

Так, положеннями п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що окупаційна адміністрація російської федерації, це сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

В свою чергу незаконними органами, посадовими та службовими особами відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

В подальшому, продовжуючи встановлення тотального контролю та розповсюджуючи свою владу на захоплених територіях Мелітопольського району Запорізької області, представники збройних формувань російської федерації, діючи за підтримки місцевих колаборантів, які безпосередньо і сформували окупаційну адміністрацію російської федерації «военно-гражданскую администрацию Мелитопольского района», та інших лояльних до держави-агресора верств місцевого населення, створили на території Веселівської селищної територіальної громади, Кирилівської селищної територіальної громади, Костянтинівської сільської територіальної громади, Мирненської селищної територіальної громади, Новенської сільської територіальної громади, Новобогданівської сільської територіальної громади, Нововасилівської селищної територіальної громади, Новоуспенівської сільської територіальної громади, Олександрівської сільської територіальної громади, Плодородненської сільської територіальної громади, Приазовської селищної територіальна громади, Семенівської сільської територіальної громади, Чкаловської сільської територіальної громади, Якимівської селищної територіальної громади та Терпіннівської сільської територіальної громади, аналогічні незаконні органи влади у вигляді місцевих окупаційних адміністрацій замість діючих сільських та селищних рад, які безпосередньо підпорядкували створеній раніше окупаційній адміністрації «военно-гражданской администрации Мелитопольского района»,

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування час, але приблизно в першій декаді травня 2022 року на території Новобогданівської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, яка з 25.02.2022 року є тимчасово окупованою збройними силами російської федерації територією, представники збройних формувань російської федерації та створеної ними окупаційної адміністрації «воєнно-гражданская администрация Запорожской области», створили окупаційну адміністрацію держави агресора - «Новобогдановскою поселковою администрацию», яка розташовується у приміщенні захопленої Новобогданівської сільської ради за адресою: АДРЕСА_2 , наділивши її всіма узурпованими у діючої Новобогданівської сільської ради владними повноваженнями.

Далі, у невстановлений в ході досудового розслідування час, приблизно в першій половині травня 2022 року, громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав від невстановлених представників окупаційної військової адміністрації пропозицію зайняти посаду голови Новобогданівської окупаційної адміністрації, яка має назву « ІНФОРМАЦІЯ_3 », на яку погодився. Після чого, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але приблизно в третій декаді травня 2022 року, громадянин України ОСОБА_3 зайняв посаду голови у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території с. Новобогданівка Мелітопольського району, який має назву «Новобогдановская поселковая администрация».

Таким чином, громадянин ОСОБА_3 , перебуваючи на території с. Новобогданівка Мелітопольського району Запорізької області, діючи умисно, за безпосередньої підтримки представників збройних формувань російської федерації та окупаційної адміністрації держави-агресора «военно-гражданской администрации Мелитопольского района» добровільно зайняв керівну посаду голова «Новобогдановской поселковой администрации», яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, в тому числі: загальна організація роботи і управління цією окупаційною адміністрацією та її структурними підрозділами, призначення на посади та звільнення з посад, розпорядження коштами та майном окупаційної адміністрації, організація та контроль за проведенням масових пропагандистських заходів, спрямованих на підвищення іміджу окупаційної влади держави-агресора, розробка та видання незаконних нормативно-правових актів обов`язкових для виконання на тимчасово окупованій території Новобогданівської територіальної громади, тощо.

Так, обіймаючи вказану посаду з третьої декади травня, ОСОБА_3 , діючи умисно та виконуючи покладені на нього окупаційною владою організаційно-розпорядчі і адміністративно-господарські функції очільника вказаної окупаційної адміністрації держави-агресора та вказівки представників збройних формувань російської федерації і окупаційної адміністрації держави-агресора «военно-гражданская администрация Мелитопольского района», крім іншого займався організацією та проведенням капітального ремонту мережі водопостачання на території села, підтриманням та розвитком дорожньої інфраструктури, організацією проведення масових пропагандистських заходів, називаючи це соціальним розвитком населених пунктів району, проводив особисті зустрічі з місцевими мешканцями з особистих питань, організовував та особисто займався видачою незахищеним пластам населення грошових коштів в сумі 10 000 російських рублів, з метою підвищення іміджу країни-агресора на тимчасово окупованій території Новобогданівської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області.

Зокрема, громадянин ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.09.2022 року, користуючись узурпованими у діючого голови Новобогданівської сільської ради повноваженнями видав від свого імені розпорядження в якому встановив 27.09.2022 року не робочим днем із збереженням заробітної плати, а у період з 23.09.2022 року по 27.09.2022 року наказав забезпечити організацію проведення незаконного референдуму про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу російської федерації у навчальних закладах на території АДРЕСА_2 .

2. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 111-1 КК колабораційна діяльність, а саме добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

3. Позиція обвинуваченого.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого (in absentia), останній показань суду не надавав, при цьому заяв, протестів та клопотань на адресу суду також не подавав.

Дане кримінальне провадження здійснювалось за участю захисника адвоката ОСОБА_6 .

Аналіз наявних в матеріалах справи численних документів на підтвердження завчасних належних викликів ОСОБА_3 до слідчого (прокурора), направлених йому повідомлень з приводу його прав та обов`язків, оголошеної підозри, висунутого обвинувачення та руху спеціального судового провадження свідчить про те, що він мав підстави усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження, він отримав чи мав би отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мав можливість бути обізнаним із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачений мав право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати самим захисника; в) бути осудженим в його присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного йому захисника безплатно для нього. Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Натомість, ОСОБА_3 скористався своїми правами на власний розсуд за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації на території України та з боку останнього.

Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (напр., справа «Колоцца проти Італії» від 12.02.1985 року, «Шомоді проти Італії» від 18.05.2004 року та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати чи були здійсненні всі можливі, передбачені законом заходи, щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_3 , який повинен знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України, юрисдикцію якої над собою не визнає, та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про його наміри ухилитися від зустрічі з правосуддям держави Україна. Ухилення обвинуваченого від правосуддя суд оцінює як реалізацію останнього його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Позиція сторони захисту.

Захисник не мав можливості зв`язатися з обвинуваченим і узгодити з ним правову позицію щодо висунутого обвинувачення.

На думку захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 винуватість ОСОБА_3 у вчиненні поставленого йому у провину кримінального правопорушення не доведена належними і допустимими доказами, не доведено факт добровільності зайняття останнім відповідних посад.

4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.

Суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, за викладених у вироку обставинах у межах висунутого обвинувачення, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню і дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні 15.06.2023 року свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що обвинувачений є його односельчанином. Проте, він мешкав в с. Старобогданівка, але вони за територіальністю відносяться до с. Новобогданівки. До початку війни ОСОБА_3 працював вчителем. Іноді вони спілкувались, так як їх дівчата між собою товаришували. Після початку війни він почав займатись евакуацією людей. Приблизно на початку літа 2022 року йому зателефонувала жінка та повідомила, що з ним хоче зустрітись голова Новобогданівської сільської ради ОСОБА_8 . Він погодився, але коли приїхав у сільську раду, то побачив, що головою є ОСОБА_3 . У кабінеті голови ОСОБА_3 його приймав, сидів у кріслі, а поряд сидів його брат. ОСОБА_3 просив, щоб він вивіз стареньку бабусю з окупованої території, бо за нею нікому приглядати, але він відмовився. Усі в селі потім дізнались, що ОСОБА_3 став головою і працює з рф. У січні 2023 року виїхав до м. Запоріжжя, і на той час ОСОБА_3 ще займав посаду голови.

Допитаний у судовому засіданні 15.06.2023 року свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що ОСОБА_3 добре знає, вони однокласники і завжди товаришували. Він мешкає у м. Запоріжжі, а ОСОБА_3 у с. Новобогданівка, там працював вчителем. Після початку війни, вони продовжували спілкування телефоном і через соціальні мережі. ОСОБА_3 завжди цікавився як обстановка у місті, де були прильоти. 25.05.2022 року він від подруги дізнався, що ОСОБА_3 став колаборантом і працює з рф. Він зайняв посаду голови Новобогданівської сільської ради. Після цього їх спілкування зовсім змінилось. Знайомі йому повідомляли, що ОСОБА_3 виконує функції голови, роздавав гуманітарну допомогу, навіть приймав участь у заходах в школі, як представник рф. Телефоном ОСОБА_3 йому підтвердив, що він дійсно наразі є головою Новобогданівської сільської ради, займається паперами.

Крім показів свідків судом досліджені наступні докази, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Із протоколу огляду від 10.11.2022 року, проведеного старшим слідчим 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області за участю спеціаліста старшого судового експерта сектору комп`ютерно-технічних та телекомунікаційних досліджень Запорізького НДЕКЦ МВС, судом встановлено, що за допомогою месенджера «Telegram» мобільного телефону НОМЕР_1 чат спілкування між ОСОБА_10 та вірогідно з громадянином рф ОСОБА_11 (заступником міністра економічного розвитку рф) виявлено файл щодо виплат за квітень-травень 2022 року винагороди, серед яких у переліку є ОСОБА_3 , зазначений як голова Новобогданівської сілької винагорода, 0,1 млн. руб, дата призначення на посаду 20.05.2022 року, розмір виплати 36 157,00 руб.

Із протоколу огляду від 07.12.2022 року, проведеного старшим слідчим 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області за участю свідка ОСОБА_9 . З відеозапису екрану мобільного телефону, який зробив свідок 01.09.2022 року встановлено святкування першого вересня, де танцюють діти біля школи і біля школи встановлено флаг рф. Відеозапис здійснював ОСОБА_3 та потів виклав на свою особисту сторінку в соціальній мережі.

В ході подальшого огляду виявлено опубліковану в травні 2022 року, де ОСОБА_3 на заставці у месенджері «Telegram» виставляє своє фото в приміщенні Новобогданівської адміністрації на фоні російського прапора та із шевроном із знаком «Z».

Із протоколу огляду від 18.11.2022 року, проведеного оперуповноваженим 1 сектору 6 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Запорізькій області, судом встановлено, що проведено вільний огляд відкритої для вільного доступу інформації у мережі Інтернет, а саме: публікацій на сайті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », де були відкриті сторінки з такими назвами: «В Мелитопольском районе гауляйтер украл бюджетные деньги, чтобы сыграть на них свадьбу (на фото ОСОБА_3 )», « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (на фото ОСОБА_3 ).

Із протоколу огляду від 07.11.2022 року, проведеного старшим слідчим 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області за участю спеціаліста старшого судового експерта сектору комп`ютерно-технічних та телекомунікаційних досліджень ІНФОРМАЦІЯ_6 , судом встановлено, що задано на комп`ютері пошуковий запит «Мелитопольский район». 07.11.2022 року о 14 год. 02 хв. на каналі викладено повідомлення із текстом: «Кто руководит Новобогдановским сельским поселением? Возглавляет ее Николай ОСОБА_12 в свои 24 года это самый молодой глава сельского поселения в Мелитопольском районе. Пост ОСОБА_13 занял в мае 2022 года. Быстро завоевал доверие местных жителей. Среди приоритетов Николай Николаевич выделяет: капитальный ремонт водоснабжения; развитие дорожной инфраструктуры; социальное развитие населенных пунктом поселения.» До зазначеної публікації прикріплено фотографія ОСОБА_3 біля прапору російської федерації та фотографії ОСОБА_14 .

Із протоколу огляду від 09.02.2023 року, проведеного слідчим 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області за участю спеціаліста судового експерта сектору комп`ютерно-технічних та телекомунікаційних досліджень Запорізького НДЕКЦ МВС, судом встановлено, у полі пошуку головного меню введено критерій пошуку у вигляді запису: «ЕГРЮЛ», де за шостим посиланням під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 » виявлено керівником зазначений ОСОБА_3 , з «Выписки из Единого государственного реестра юридических лиц» від 09.02.2023 року керівником «Администрации Новобогдановского сельского поселения Мелитопольского района Запорожской области» зазначений ОСОБА_3 .

У судовому засіданні також досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_3 .

Крім того під час судового слідства було досліджено такі докази.

Постанова прокурора Запорізької обласної прокуратури від 23.12.2022 року про виділення матеріалів досудового розслідування за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 5 ст. 111-1 КК України за номером № 00000092 (т. 1, а.с. 95-99).

Повідомлення про підозру від 08.12.2022 року складену старшим слідчим 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області погоджену прокурором Запорізької обласної прокуратури в кримінальному провадження № 00000092 від 23.03.2022 року за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 5 ст. 111-1 КК України (т. 1, а.с. 55-61).

Повідомлення про виклик ОСОБА_3 до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області, а також надіслання скан-копії повістки про виклик для вручення письмово повідомлення про підозру та проведення слідчих дій за її участі як підозрюваної у даному кримінальному провадженні, які були розміщені на офіційному сайті СВ УСБУ в Запорізькій області (т. 1, а.с. 63-67).

Повідомлення про підозру та про виклик до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області, а також надіслання скан-копії повістки про виклик для вручення письмово повідомлення про підозру та проведення слідчих дій за його участі як підозрюваного у даному кримінальному провадженні, які були опубліковані 10.12.2022 року в газеті «Урядовий Кур`єр» (т. 1, а.с. 68-78).

Повідомлення про виклик ОСОБА_3 до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області та повідомлення, що остання є підозрюваною, для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та вручення в порядку ст. 293 КПК України копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (т. 1, а.с. 70-72), які були опубліковані 04.07.2023 року в газеті «Урядовий Кур`єр» (т. 1, а.с. 73-76).

Постанова про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_3 від 24.12.2022 року (т. 2, а.с. 111-113).

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0002457 від 23.12.2022 року, який підтверджує факт внесення відомостей про початок проведення досудового розслідування з відповідною правовою кваліфікацією кримінального правопорушення на наступних обставин: громадянин України ОСОБА_3 , підтримуючи агресію рф на територію України, а також створення незаконних адміністрацій держави-агресора на окупованих територіях півдня України, прийняв пропозицію невстановлених представників вказаної окупаційної влади, що діють на території м. Мелітополь і Мелітопольського району, та добровільно погодився зайняти посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади окупаційної адміністрації держави-агресора, утворених на території м. Мелітополь та Мелітопольського району (т. 1 а.с. 100).

За ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2023 року задоволено клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002457, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2022 року, відносно підозрюваного ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України (т. 2, а.с. 130-133).

Повідомлення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування опубліковано 15.02.2023 року в газеті «Урядовий Кур`єр» (т. 2, а.с. 185-186).

Зміст даних документів не містить доказів винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України. Однак, інформація, яка визначена у документах, свідчить про дотримання норм кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

У ході судового слідства суд дослідив всі докази, надані сторонами обвинувачення і захисту, із дотриманням принципу змагальності і свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

5. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченого.

Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенню в межах висунутого обвинувачення за викладених у вироку обставинах повністю підтверджена дослідженими в ході судового слідства доказами.

Версія сторони захисту щодо недоведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення повністю спростовується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів. Добровільність зайняття ОСОБА_3 посади у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, підтверджується, зокрема, показами свідків, оглянутими у судовому засіданні Інтернет-ресурсами, результатами зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, згідно з якими при виконанні своїх обов`язків в незаконних органах влади ОСОБА_3 будь-якого примусу психологічного чи фізичного характеру з боку інших осіб не зазнавав.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення, який є громадянином України, і кваліфікує дії останнього за ч. 5 ст. 111-1 КК України, як колабораційна діяльність, а саме добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

6. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

7. Мотиви призначення судом покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, об`єктом якого стали суспільні відносини, пов`язані зі збройною агресією росії та національною безпекою України, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, неповнолітніх дітей не має.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, відсутність пом`якшуючих покарання обставин та наявність обтяжуючої покарання обставини, враховуючи також те, що обвинувачений вчинив даний злочин умисно, усвідомлюючи свої дії, які полягли у добровільному зайнятті ним посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, з метою його перевиховання та упередження скоєння злочинів в подальшому, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк, встановленому санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, з додатковим покаранням у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах державної влади на певний строк.

Призначаючи покарання суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого і що згідно з ч. 2 ст. 52 КК України конфіскація майна відноситься до додаткових видів покарання.

При цьому, визначаючи розмір призначеного покарання, суд враховує той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 як громадянин України, вчинив злочин в період встановленого в Україні воєнного стану, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, і що свідчить про те, що злочин має підвищену суспільну небезпечність, вчинив цей злочин умисно з прямим умислом, а тому суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без реального відбування покарання.

Також з огляду на вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, а також відсутність обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суд, при призначенні покарання ОСОБА_3 , не вбачає підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК України.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року).

Таким чином, з урахуванням матеріалів справи та особи обвинуваченого, суд, враховуючи обставини справи, які не лише характеризують особу винного і вчинений ним злочин, а й дають змогу суду переконатися, що ОСОБА_3 , як особа, відповідно до своїх моральних якостей і втраченого почуття обов`язку перед державою та суспільством не заслуговує на довіру та не може виправитися без застосування до нього саме покарання у виді позбавлення волі на певний строк, так як серед суспільства є тим індивідом, який несе особливу небезпеку для оточуючих, а також для інтересів держави, а тому суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю із конфіскацією майна. Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_3 .

Призначення вказаного покарання, також буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання передбаченого ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Рішення з приводу застосування, продовження, зміни запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_3 судом не приймалося.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2023 року на майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на двокімнатну квартиру, загальна площа 47,4 кв.м, житлова площа 29,5 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , з огляду на призначення обвинуваченому додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, слід залишити незмінним до приведення вироку до виконання в частині конфіскації всього належного обвинуваченому майна на користь держави.

По справі цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, на підставі якого призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, пов`язаних з наданням публічних послуг, виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного його затримання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2023 року на майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на: двокімнатну квартиру, загальна площа 47,4 кв.м, житлова площа 29,5 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , залишити незмінним до приведення вироку до виконання в частині конфіскації всього належного ОСОБА_3 майна на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1