1Справа № 335/365/24 1-кп/335/489/2024
В И Р О К
19 квітня 2024 року м. Запоріжжя
- обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -
13 жовтня 2023 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись біля підземного переходу, розташованого поруч з ЗГТ «Україна», неподалік від ресторану «Гріль бар», що за адресою: АДРЕСА_2 , діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та потерпілим ОСОБА_5 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілого, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому нижньощелепної кістки, яке згідно висновку експерта № 2017/п від 27.11.2023 кваліфікуються як тілесне ушкодження середньої тяжкості.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.122 КК України, визнав повністю.
Суду пояснив, що 13 жовтня 2023 року, приблизно о 23-30 годині, перебуваючи біля, розташованого поруч з ЗГТ «Україна», неподалік від ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , побачив бійку у якій брав участь його товариш і умисно наніс один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілого, оскільки сплутав його з іншою особою. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежитись допитом потерпілих, обвинуваченого, дослідження процесуальних матеріалів необхідних для ухвалення вироку та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Судом роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. З`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 13.10.2023 приблизно о 23-25 годині він з друзями перебував у розважальному закладі «Гриль бар» за адресою: АДРЕСА_2 разом з друзями. Приблизно о 23 годині 30 хвилин, вони перебували біля вищезазначеного закладу. Сталася бійка у якій брали участь його друг та друг раніше невідомого ОСОБА_6 . Він стояв на відстані півтора метра від бійки В ході ситуації, яка склалася ОСОБА_6 підійшов до нього та наніс один удар кулаком правої руки в щелепу після якого він впав на землю та вдарився головою. Викликали швидку та він поїхав до 5 МКЛ, а обвинувачений який наніс йому удар втік з місця події. В подальшому у нього було виявлено перелом нижньої щелепи з яким відразу поклали до лікарні та прооперували. Завдану йому діями обвинуваченого матеріальну шкоду останній не відшкодував.
Так, покази потерпілого, обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, суті обвинувачення, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчинених правопорушень, добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому, роз`яснивши про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог КПК України.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України як умисне тілесне ушкодження середньої тяжкості.
При визначенні ОСОБА_6 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся в скоєному, активно сприяв органу досудового слідства в розкритті злочину, офіційно не працевлаштований, раніше судимий, на обліку в КУ „ ОКНД ЗОР, КУ „ОКПЛ ЗОР не перебуває, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Суд при визначенні обвинуваченому покарання також враховує позицію потерпілого, який не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину, активно сприяв органам досудового слідства в розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливо без ізоляції його від суспільства.
Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати та речові докази відсутні.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не скоїть нового злочину, і виконає покладені на нього судом такіобов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Речові докази відсутні
Запобіжний захід не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1