Провадження №: 1-кс/755/724/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" лютого 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010154 від 10.12.2019 року, про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, не працюючого, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

20 лютого 2024 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання.

Як вбачається з клопотання, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №328-р від 30.03.2011 року Міністерству закордонних справ України передано чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , на підставі Акта № 1/99. Розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації № 541 від 27.12.2011 року вказану квартиру включено до складу службових Міністерства закордонних справ.

На початку 2018 року у ОСОБА_4 виник злочинний намір на заволодіння вказаною квартирою, шляхом обману.

У невстановлений час та у невстановленому місці ОСОБА_4 отримав підроблений офіційний документ - свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 від 14.04.2011 (далі - Свідоцтво), до якого внесено завідомо неправдиві відомості про те, що воно видане Управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Управління), а також, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , та яке Управлінням за вказаними реквізитами не видавалося.

26.01.2018 року приблизно о 14 годині 56 хвилин ОСОБА_4 з метою придбання права на чуже майно, шляхом обману, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за адресою: м. Київ, вул. Золотовустівська, 51, кабінет 1, із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) № 26465956, а саме про реєстрацію права приватної власності на квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_4 , та подав нотаріусу вказане завідомо підроблене Свідоцтво на вказану квартиру серії НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що останнє йому не видавалося у передбаченому законом порядку, тобто використав завідомо підроблений документ.

Того ж дня о 15 годині 06 хвилин, будучи введеною в оману на підставі підробленого Свідоцтва щодо наявності у ОСОБА_4 права власності на вказане нерухоме майно, приватний нотаріус ОСОБА_5 о 15 годині 06 хвилин здійснила державну реєстрацію права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_4 , внесла відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна № 366, чим ОСОБА_4 довів свій злочинний умисел до кінця, після чого ОСОБА_4 розпорядився майном (квартирою), право на яку він незаконно придбав, шляхом обману, на власний розсуд, уклавши договір іпотеки з одночасною позикою грошових коштів.

Отже, ОСОБА_4 своїми злочинними діями, що полягали у протиправному придбанні права на майно, шляхом обману, а саме квартири, що належить Міністерству закордонних справ та включена до складу службових, розташованої за адресою АДРЕСА_4 , спричинив збитки Міністерству закордонних справ на суму 2 700 000,00 (два мільйони сімсот тисяч) гривень, що в 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто в особливо великих розмірах.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у придбанні права на майно, шляхом обману (шахрайство), в особливо великих розмірах, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України, а також своїми умисними діями, що виразилися у використанні завідомо підробленого документа, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

13.12.2019 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

ОСОБА_4 викликався для проведення допиту на 09.12.2019 року, 10.12.2019 року, 11.12.2019 року, 12.12.2019 року, однак ОСОБА_4 на вказані виклики не з`явився. Враховуючи зазначене, 21.12.2019 року його було оголошено в розшук.

Окрім того, згідно довідки начальника сектору ВКП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві Василя Яреми від 19.02.2024 року, ОСОБА_4 перетнув державний кордон України 04.10.2018 року та на територію України не повертався.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 , переховується від органів досудового розслідування, а його місце проживання не відоме, прокурор звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, вважав, що воно є обґрунтованим та є всі підстави для його задоволення.

Частиною 1 статті 188 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 188 КПК України, прокурор додає до клопотання про надання дозволу на затримання особи з метою приводу документи, які підтверджують зазначені у п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 189 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 189 КПК України клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 189 КПК України розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участі прокурора.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 191 КПК України, затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 /тридцяти шести/ годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 ухилився від органів досудового розслідування та з метою забезпечення досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно надати дозвіл на його затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З урахуванням наведеного та керуючись п.2 ч.2 ст.ст.183, 190, 191, 315, КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про надання дозволу на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Дозволити затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зобов`язати виконавців та контролюючі органи повідомляти суд про результати виконання даного судового рішення та заходи, які були спрямовані для цього з розумною періодичністю.

Відповідно до ст. 191 КПК України, затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 /тридцяти шести/ годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа /особа, якій законом надане право здійснювати затримання/, яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: