Справа 556/633/24
Номер провадження 1-кп/556/133/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Рядок статзвіту № 21

19.06.2024

Володимирецький районний суд Рівненської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого, цивільного позивача: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого, цивільного відповідача ОСОБА_5 ,

представника цивільного відповідача адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володимирець кримінальне провадження №0000004 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з неповною середньою освітою, раніше не судимого, непрацюючого, на утриманні 8 неповнолітніх дітей, -

за ч.1 ст.125 КК України;

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження при наступних обставинах.

Так, 05 січня 2024 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на полі поблизу с. Половлі, неподалік провулку Лесі Українки Вараського району Рівненської області на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно, з метою заподіяти шкоди здоров`ю потерпілого, протиправно наніс тілесні ушкодження громадянину ОСОБА_4 , а саме вдарив його лопатою, яку тримав у руках, в область правого передпліччя та голови. Внаслідок вказаної події громадянину ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці правого плеча з переходом на ділянку правого плечового суглобу, припухлості тім`яної ділянки голови справа, які відповідно до висновку експерта Вараського районного відділення Рівненського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_7 № 5, відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в заподіянні легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Будучи допитаним в судовому засіданні, ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненому та пояснив, що між ним та потерпілим тривалий час існують неприязні відносини, ОСОБА_8 обзиває ОСОБА_5 та його дітей, пред"являє якісь незрозумілі претензії. 05 січня 2024 року ввечері ОСОБА_9 йшов з поля додому, при собі мав лопату. Неподалік свого будинку зустрівся з ОСОБА_4 , який почав звинувачувати його в тому, що ОСОБА_9 перекопав вулицю. Під час розмови ОСОБА_4 зайшов за спину обвинуваченого, потягнув його за куртку у вдарив кулаком в спину, а ОСОБА_10 в свою чергу один раз вдарив ОСОБА_4 лопатою, яку тримав в руці, удар прийшовся по плечу потерпілого, інших ударів ОСОБА_9 потерпілому не наносив. Після цього ОСОБА_8 почав кричати і кликати на допомогу, до них підбіг син потерпілого ОСОБА_11 , і побоюючись за себе, ОСОБА_9 втік до свого господарства. У вчиненому він розкаюється, розуміє, що вчинив протиправні дії. Запевнив суд, що подібне більше не повториться.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 05 січня 2024 року ввечері на краю села Половлі він зустрів ОСОБА_4 і зробив йому зауваження, щоби ОСОБА_10 не перекопував дорогу, що він робив неодноразово. Не відповідаючи на зауваження, ОСОБА_10 раптово наніс один удар лопатою, яку тримав в руках, в ділянку плеча та голови потерпілого, від чого ОСОБА_4 відчув сильний біль. Він почав кликати на допомогу свого сина, а ОСОБА_9 втік з місця пригоди. Про даний напад ОСОБА_8 відразу повідомив в поліцію, подав відповідну заяву. Також він звернувся до приймального відділення районної лікарні, де йому надали медичну допомогу. З приводу обрання покарання пояснив, що вважає штраф або громадські роботи відповідними та достатніми мірами покарання для ОСОБА_10 .

Крім показань обвинуваченого та потерпілого, вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена сукупністю інших досліджених судом доказів, в т.ч.

- висновком судово-медичної експертизи №5 від 08.01.2024 (т.1 а.с. 26-27), з якого вбачається, що у потерпілого ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці правого плеча з переходом на ділянку правого плечового суглобу, припухлості тім`яної ділянки голови справа. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо, внаслідок ударів лопатою;

- протоколами слідчих експериментів з потерпілим ОСОБА_4 (т.1 а.с.28-37) та підозрюваним ОСОБА_5 (т.1 а.с. 56-59), під час яких учасники кримінального провадження показали, де та при яких обставинах мала місце подія, а також яким способом та в яку частину тіла потерпілого наносився удар лопатою.

Проаналізувавши вказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 повністю доведена в ході досудового розслідування та знайшла своє підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження на підставі дослідженої судом сукупності доказів, які є належними, допустимими, достатніми, послідовними та доповнюють один одного.

Кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України є правильною і знайшла своє підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до п.1) ч.1 ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні вісьмох неповнолітніх дітей, не працює, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра.

Враховуючи сукупність вказаних обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати міру покарання у межах санкції ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу.

З приводу заявленого потерпілим цивільного позову судом встановлено наступне.

Потерпілий ОСОБА_4 заявив позов про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, на суму 12000 грн.. В обґрунтування позову та на його підтримку в судовому засіданні зазначив, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він зазнав фізичного болю та моральних страждань, переніс емоційний стрес. Протягом 10 днів під час лікування він був обмежений у рухах, не міг виконувати звичні роботи по господарству, купляв ліки. Зараз теж відчуває пригнічення, невпевненість, змушений був витрачати значні зусилля та час під час досудового розслідування. Просив задовольнити позов.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав позов про відшкодування моральної шкоди частково, в судовому засіданні його захисник, представник цивільного відповідача пояснив, що глибина та інтенсивність моральних страждань потерпілого не була настільки глибокою, як він стверджує. Також до уваги слід прийняти ту обставину, що потерпілий сам спровокував сварку, а також наявність у ОСОБА_5 неповнолітніх утриманців, його позитивні характеристики.

У відповідності до ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, при наявності вини.

Як вбачається з Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних та фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що внаслідок отримання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, болю, пригніченні, втраті часу, порушенні звичного життя, відносин з оточуючими та в сім`ї, необхідності затрачання зусиль для відновлення здоров`я та звичних життєвих зв`язків.

При визначенні розміру шкоди суд враховує тривалість та інтенсивність обмеження життєвої активності потерпілого, ступінь порушення звичних для них життєвих зв`язків та зусилля по їх відновленню.

Враховуючи викладене, виходячи з вимог розумності, справедливості та виваженості, суд приходить до висновку, що заявлений потерпілим позов про стягнення моральної шкоди на суму 12000 грн не відповідає глибині та інтенсивності моральних страждань, не є співмірним із втратами, понесеними потерпілим, у зв`язку з чим стягненню з обвинуваченого підлягає моральна шкода в сумі 6000 грн., і на цю суму цивільний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Позов потерпілого задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди кошти в сумі 6000 (шість тисяч) гривень.

На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя: