Справа № 644/ 2924 /24
н/п 1-кс/644/ 524 /24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду м. Харкова клопотання слідчої СВ відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області - лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова - ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000529 від 05.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

19.04.2024 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло вищезазначене клопотання в якому слідча за погодженням з прокурором просить накласти арешт на майно, яке добровільно видане ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: міжкімнатні дерев`яні двері коричневого кольору зі вставками скла розміром 48,5 х 8 см, розмір дверей 200х80 см, товщиною 35 мм, які на момент крадіжки були в новому стані без пошкоджень.

В обґрунтування клопотання зазначено, що до чергової частини ВП№1 ХРУП№2 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_6 про те, що невстановлена особа таємним шляхом викрала з її квартири АДРЕСА_1 , дерев`яні двері, чим спричинила їй матеріальну шкоду.

За даним фактом 05.04.2024 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000529, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_6 пояснила, що 23.02.2024 року о 18:00 год. до неї в квартиру прийшов її колишній хлопець зі своїм знайомим ОСОБА_5 , який таємним шляхом викрав дерев`яні міжкімнатні двері, які вона придбала в 2021 році за 5000 грн.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 повідомив, що на початку квітня 2024 року йому зателефонував ОСОБА_8 та пропонував придбати міжкімнатні двері, коричневого кольору.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18.04.2024 року ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції міжкімнатні дерев`яні двері коричневого кольору зі вставками скла розміром 48,5 х 8 см, розмір дверей 200х80 см, товщиною 35 мм.

Слідча зазначає, що вказане в клопотанні майно, відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України щодо речових доказів, оскільки може бути використане як докази фактів та обставин, що встановлюються в рамках кримінального провадження.

Клопотання подано з метою запобігання можливості приховування майна, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, псування, передачі, відчуження майна.

В судове засідання слідча та прокурор не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд клопотання без їхньої участі, клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з неявкою вказаних осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідча обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна, зазначеного в клопотанні.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно із вимогами пункту 1 частини другої вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпеченн я збереження речових доказів.

При цьому, відповідно до вимог частини третьої зазначеної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Всі перелічені обставини у своїй сукупності дають підстави вважати, що потреби досудового розслідування відповідають вимогам п. п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України, тобто слідчою доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту речей, вказаний захід забезпечення кримінального провадження виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідча звертається із клопотанням, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Таким чином, з урахуванням вище викладеного, слідчий суддя вважає, що існують підстави для задоволення клопотання про арешт вказаного в клопотанні майна.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, ч. 5 ст. 237, ст. ст. 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчої СВ відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області - лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова - ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000529 від 05.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, якедобровільно видане ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: міжкімнатні дерев`яні двері коричневого кольору зі вставками скла розміром 48,5 х 8 см, розмір дверей 200х80 см, товщиною 35 мм, які на момент крадіжки були в новому стані без пошкоджень.

Виконання ухвали покласти на слідчу СВ відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області - лейтенанта поліції ОСОБА_3 та прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова - ОСОБА_9 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали складено - 22.04.2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1