Справа № 342/437/24
Провадження № 1-кп/342/90/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка в режимі відеоконференції з Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 26.02.2024 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шаргород Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше неодноразово судимого, останній раз 30.01.2020 Богородчанським районним судом за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 28.09.2023 по відбуттю терміну покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, поєднану з проникненням в інше приміщення.

Правопорушення було вчинено за наступних обставин.

26.02.2024, в період воєнного стану, біля 11-30 год. обвинувачений ОСОБА_3 маршрутним автобусом приїхав в АДРЕСА_2 . Перебуваючи по АДРЕСА_3 , обвинувачений направився до приміщення Городенківської міської публічної бібліотеки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 . Він, біля 12-30 год. 26.02.2024 через незачинені двері службового входу зайшов до приміщення Городенківської міської публічної бібліотеки, де піднявся на другий поверх побачив з правої сторони не зачинені на ключ двері кабінету, у замку яких знаходився сам ключ. Після цього, обвинувачений, через ці двері, проник в приміщення кабінету бібліотекаря, де реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, який в нього в той час виник, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, користуючись вигідною для себе обстановкою, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, таємно, підійшовши до дерев`яної шафи і відчинивши дверцята побачив сумку чорного кольору, відкривши яку виявив в ній гаманець із грошовими коштами.

В подальшому, реалізовуючи свій умисел ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, таємно, викрав із цього гаманця грошові кошти в сумі 600 Євро, що згідно курсу НБУ становить 24 900 грн, 500 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 19 150 грн та грошові кошти в сумі 3000 грн, які виніс за межі території бібліотеки та викраденим розпорядився на власний розсуд. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму в розмірі 47 050 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за пропозицією прокурора та за згодою інших учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого, заслухавши прокурора, захисника, дослідив дані, які характеризують особу ОСОБА_3 .

В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, та вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються. Повідомив, що він дійсно прибув із м.Івано-Франківська до м.Городенка де із приміщення бібліотеки викрав грошові кошти які вийняв із гаманця. Після чого поїхав до м.Івано-Франківська. Просить суд його суворо не карати. Ствердив, що він вибачився перед потерпілою, зрозумів свою неправомірну поведінку по відношенню до неї, кошти повернув та обіцяє більше не вчиняти подібного.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не прибула, через канцелярію суду подала заяву в якій просить кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України, розглядати у її відсутності. Претензій матеріального характеру немає. Шкода відшкодована. Відносно скороченого розгляду справи не заперечує. Просить карати по закону. (а.с.26)

Таким чином, суд встановив, що вина ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням в інше приміщення - доведена повністю. Його дії за ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України кваліфіковані правильно.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, обставини вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до тяжких злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, визнання ним вини, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно ст.67 КК України - не встановлено.

Суд враховує також дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема за аналогічні правопорушення, також враховується і те, що він не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах в медичному закладі за місцем реєстрації проживання і який, за місцем рестрації проживння не проживає, що підтверджується інформацією наданою, органом місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, визначає ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України.

Приймаючи до уваги вищенаведене, зокрема і позицію прокурора, який просить призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, враховуючи досудову доповідь Коломийського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, з якої слідує, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, у т.ч. для окремих осіб та може зростати за умови відсутності постійної роботи та зловживання алкогольними напоями, позицію потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має та не просить його суворо карати, також зважаючи на думку захисника, який не заперечував проти призначення покарання обвинуваченому у найменшому розмірі, враховуючи ставлення обвинуваченого до скоєного правопорушення, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових правопорушень.

Щодо ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні в підготовчому судовому засіданні ухвалою суду від 17.04.2024 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28.05.2024 включно.

Тому до набрання даним вироком законної сили ОСОБА_3 слід залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Термін відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з часу його фактичного затримання під час досудового слідства 26.02.2024 о 15 годині 50 хвилин, та якому на підставі ухвали Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2024 під час досудового розслідування, після затримання, було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із зазначенням її дії - часу фактичного затримання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення експертизи в даному кримінальному провадженні № СЕ-19/109-24/3060-Д від 11.03.2024.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 373, 374, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу фактичного затримання 26.02.2024 о 15 годині 50 хвилин.

До набрання вироком законної сили залишити раніше обраний ОСОБА_3 запобіний захід у вигляді тримання під вартою.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

- два сліди пальців рук, дві долоні рук, які долучені до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

- грошові кошти в сумі 500 доларів США, 600 Євро та 3000 гривень залишити законному володільцю ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 5300,96 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1