Провадження №: 1-кп/336/512/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді в Шевченківському районному суді м. Запоріжжя з 04.07.2023 р. перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, які були підставою для його обрання, продовжують існувати.

Захисник просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, вказавши, що ОСОБА_5 зробив для себе відповідні висновки та не має наміру переховуватись від суду чи вчиняти інші злочини.

ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 є доцільним, виходячи з наступного.

При вирішенні питання про продоження обвинуваченому запобіжного заходу суд керувався положеннями ст.331 КПК України, відповідно до ч. 1, 3 якої під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше був неодноразово засуджений, за судовими викликами в судові засідання неодноразово не з`являвся, постанови про його примусовий привід не були виконані, у зв`язку з чим останній двічі оголошувався у розшук. Обвинувачений офіційно непрацевлаштований, має постійне місце проживання.

Обвинувачений, заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора, просив розглянути можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, проте не зміг чітко вказати адресу за якою має намір перебувати під домашнім арештом, та не зазначив передбачені законом підстави та вагомі аргументи на користь такої позиції, які виправдовували б застосування менш суворого запобіжного заходу.

Аналізуючи вищенаведене суд вважає, що є достатньо підстав констатувати наявність ризиків того, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може переховуватись від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, і застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, не забезпечить запобіганню вказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 23 червня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, її оскарження не зупиняє виконання ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1