Справа №587/1671/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/143/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Невиконання судового рішення
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

потерпілого - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 22 вересня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тимченки, Недригайлівського району, Сумської області, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшли апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_7 , в яких:

- прокурор просить вирок Сумського районного суду Сумської області від 22 вересня 2021 року відносно ОСОБА_7 , у частині призначення покарання, скасувати. Ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17 000 грн., ау решті вирок суду першої інстанції залишити без змін;

- обвинувачений просить вказаний вирок скасувати, у зв`язку з невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а кримінальне провадження №0000096 від 20 березня 2018 року - закрити.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, в обґрунтування апеляційних вимог, прокурор посилається на те, що вирок суду є незаконним і підлягає скасуванню у частині призначення покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі винного через м`якість. Призначаючи ОСОБА_7 найнижчу межу найменш суворого виду покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.382 КК України, судом не враховано, що вказаний злочин відноситься до кримінальних правопорушень проти правосуддя, предметом якого є судовий акт, який набрав законної сили.

Крім того, під час судового розгляду обвинувачений свою вину у вчиненні злочину повністю не визнав і аналогічну позицію висловив його захисник, з посиланням на те, що рішення суду першої інстанції у цивільній справі є для них незрозумілим. При цьому, фактичне невиконання судового рішення завдає неабиякої шкоди правосуддю, демонструє зневагу до судової влади, підриває її авторитет, що свідчить про відсутність будь-яких даних чи обставин справи, що істотно знижували б ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення і є підставою для призначення останньому більш суворого покарання.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вказує на те, що дійсно, рішенням Сумського районного суду Сумської області від 03 лютого 2017 року його було зобов`язано звільнити частину спірної земельної ділянки, з яким він категорично не погодився та оскаржив його в апеляційному порядку, проте, вжиті заходи до скасування рішення не призвели і виконавчий лист у даній справі було направлено до виконавчої служби.

З самого початку він зазначав державному виконавцю, що не ухиляється від виконання рішення суду, а не має реальної можливості його виконати, дії, спрямовані на виконання рішення суду, які він реально міг здійснити, були ним виконані до моменту внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення.

Зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що судом були враховані показання свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що він працював геодезистом в ПП «Мегаполіс», у 2017 році разом зі своїм напарником ОСОБА_12 виїхали на місцевість в с. Шевченкове, вул. Сумська з приводу відновлення меж земельної ділянки в натурі. Коли вони прибули на місце, державний виконавець повідомив про рішення суду, окрім них були присутні ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та голова сільської ради. Він та його напарник почали проводити роботи щодо відновлення меж земельної ділянки, згідно даних Держгеокадастру і по факту встановили з однієї сторони «колишки» без будь-яких перешкод, а з іншої перешкоджав паркан, який був установлений сусідом замовника, він дозволив зайти на територію за парканом, де вони також установили «колишки», як межі земельної ділянки ОСОБА_9 . Під час перевірки ОСОБА_7 з даним фактом, а саме, що межі земельної ділянки ОСОБА_9 знаходяться за парканом, не погодився і зносити паркан відмовився, про що був складений акт. Однак, дані обставини не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи. В ході свого допиту свідок ОСОБА_11 зазначив, що вони виконували роботи за замовленням, ніякого акту на місці не підписували. Також свідок пояснив, що він не чув, щоб судовий виконавець зазначав про виконання рішення суду, ніяких документів виконавець йому не показував. В ході повторного допиту свідка ОСОБА_11 в судовому засіданні, він пояснив, що вихідні дані для своєї роботи він брав з відомостей Держгеокадастру, а не з рішення суду. При цьому, його ( ОСОБА_7 ) захисник надав суду докази, що він звертався до Держгеокадастру з метою перевірки координат земельної ділянки та отримав відповідь, що вони залишились незмінними до теперішнього часу та відповідають його документам на земельну ділянку, а тому, ніяких інших координат ОСОБА_11 не міг винести. Межові знаки, які зазначені у вироку суду, як «колишки» також повинні встановлюватись у відповідності до вимог діючого законодавства. Після встановлення цих знаків вони повинні бути передані на зберігання актом прийому-передачі, а такий акт в матеріалах провадження відсутній, що може свідчити про те, що межові знаки не встановлювались взагалі.

Також, апелянт вказує і на те, що свідок ОСОБА_11 був залучений державним виконавцем на підставі постанови про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні ВП №54221457» від 09 серпня 2017 року, і в порушення ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження»,ніяких письмових висновків та усних рекомендацій вказаний спеціаліст державному виконавцю не надавав, а державний виконавець недоручав спеціалісту проведення будь-яких робіт з відновлення меж земельної ділянки в натурі, тобто, ніякі межі в натурі не відновлювались, та у державного виконавця були відсутні законні підстави стверджувати, що рішення суду не виконано.

Крім того, апелянт зазначає і про те, що відомості про кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР 20 березня 2018 року за №0000096 і в матеріалах даного кримінальногопровадження мається рапорт прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_13 про виявлення кримінального правопорушення, в якому зазначено, що ним здійснено перевірку матеріалу ЄО №1268 від 05 березня 2018 року, в ході проведення якої виявлено ознаки кримінального правопорушення. Крім того, в цьому рапорті зазначено, що 05 березня 2018 року до чергової частини Сумського РВП надійшла заява від ОСОБА_9 , перевірка якої була припинена, однак, таке рішення працівника Сумського РВП є незаконним, оскільки відповідно до ст. 214 КПК України, відповідні відомості за заявою про вчинення злочину підлягають внесенню в ЄРДР, що фактично і було зроблено, однак, слід зазначити, що підставою для внесення таких відомостей стало саме звернення ОСОБА_9 до Сумського РВП, а не повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від державного виконавця. Крім того, на момент внесення відповідних відомостей до ЄРДР, державним виконавцем, всупереч вимогам діючого законодавства України, виконавче провадження закрито не було, виконавчий документ до суду не повернутий, виконавцем не вжито заходів по примусовому виконанню рішення суду. Отже у державного виконавця були відсутні законні підстави для звернення до правоохоронних органів з відповідним клопотанням.

Також, апелянт звертає увагу і на те, що навіть у протоколі огляду місця події від 19 червня 2018 року зазначено, що рішення суду станом на вказану дату не виконано частково, що прямо свідчить про те, що він не ухилявся від виконання рішення суду, та максимально вчинив всі дії, які міг реально вчинити.

Згідно з вироком, рішенням Сумського районного суду Сумської області від 03 лютого 2017 року, у справі №587/1196/15-ц, позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 , треті особи: ПП «Мегаполіс», Стецьківська сільська рада Сумського району, Сумської області про захист права власності на земельну ділянку було задоволено. Зобов`язано ОСОБА_7 звільнити частину земельної ділянки, площею 80 кв.м, позначену жовтим кольором на схемі земельних ділянок з лінійними розмірами накладення 1,6 м; 2,48 м по всій межі загальною довжиною 39,89 м та знести частину огорожі в кінці правої сторони ділянки № 19 довжиною 3,99 м, шириною 2,48 м (додаток 1 арк. 1 до висновку № 9 судової земельно-технічної експертизи від 05.05.2016) відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ІV-СМ № 002468; технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_9 ; технічного звіту по складанню державних актів на право приватної власності на землю для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд с. Шевченкове Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області; кадастрових планів земельних ділянок №17 та №19.

ОСОБА_7 був присутнім при розгляді справи в суді першої інстанції та був обізнаний про прийняте судом рішення. Копію рішення ОСОБА_7 отримав особисто поштою 16червня 2017 року

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 24 травня 2017року апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_14 відхилено, рішення Сумського районного суду від 03 лютого 2017 року залишено без змін.

Копію вказаного рішення апеляційного суду Сумської області ОСОБА_7 отримав поштою 24 травня 2017 року.

Сумським районним судом 15 червня 2017 року виданий виконавчий лист №587/1196/15-ц, який спрямовано для виконання до Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області.

На виконання вказаного рішення суду, старшим державним виконавцем Сумського РВ ДВС ГУЮ у Сумській області ОСОБА_15 03 липня 2017 року, в порядку ст. 17, 19, 21, 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №54221457, яка направлена рекомендованою кореспонденцією боржнику за адресою його фактичного місця проживання для виконання. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Вказаною постановою ОСОБА_7 надано десятиденний термін для добровільного виконання рішення та попереджено, що у разі не виконання рішення суду в зазначений строк, державним виконавцем, відповідно до ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», буде винесена постанова про накладення на нього штрафу.

У зв`язку з відкладенням проведення виконавчих дій, 03 серпня 2017 року державним виконавцем направлено повідомлення ОСОБА_7 про те, що 10 серпня 2017 року буде проводитись перевірка виконання рішення суду.

Дана перевірка здійснена державним виконавцем ОСОБА_15 10 серпня 2017 року за місцем знаходження земельної ділянки, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої встановлено, що ОСОБА_7 рішення суду не виконано, частина земельної ділянки № НОМЕР_1 , що зазначена у виконавчому листі, не звільнена, частина огорожі не знесена, про що складено Акт державного виконавця. При цьому, ОСОБА_7 був присутнім при проведенні виконавчих дій, але підписувати будь-які документи відмовився.

Державним виконавцем 11 серпня 2017 року винесено постанову про накладення на ОСОБА_7 штрафу у розмірі 1700 грн. та зазначено про необхідність в десятиденний строк виконати рішення суду.

Повторну перевірку виконання рішення суду державним виконавцем ОСОБА_15 проведено 29 серпня 2017 року та встановлено, що рішення суду ОСОБА_7 залишається не виконаним, про що складено Акт державного виконавця.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_7 без поважних причин рішення суду, державним виконавцем 10 жовтня 2017 року, згідно ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про накладення на останнього штрафу у розмірі 3400 грн. Також даною постановою попереджено боржника про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду. Копію постанови направлено боржнику за місцем проживання для відома та виконання.

Не зважаючи на вжиті заходи, ОСОБА_7 , маючи реальну можливість виконати зазначене судове рішення, в порушення п. 9 ч. 2 ст. 129 та ст. 129-1 Конституції України, відповідно до яких судові рішення є обов`язкові для виконання на всій території України, не виконав рішення Сумського районного суду Сумської області від 03лютого 2017 року, яке 24 травня 2017 року набрало законної сили.

Разом з тим, до початку апеляційного розгляду, захисник ОСОБА_8 повідомив, що його підзахисний - обвинувачений ОСОБА_7 подав письмову заяву, в якій просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього - закрити.

Заслухавши доповідь головуючого - судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які подану заяву про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.. 49 КК України, підтримали та просили її задовольнити, прокурора, яка вважала подану заяву такою, що підлягає до безумовного задоволення, оскільки у даному випадку наявні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, позицію потерпілого ОСОБА_9 , який заперечував щодо задоволення вказаного клопотання, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши подану обвинуваченим заяву, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави в особі відповідного суду від офіційного осуду, призначення покарання та визнання судимою особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у випадках, передбачених КК України та у порядку, встановленому КПК України.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Чинна ч. 1 ст. 49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Вказаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення,; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК України диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку (ст. 285 КПКУкраїни).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що вироком Сумського районного суду Сумської області від 22 вересня 2021 року ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 382 КК України , тобто в умисному невиконанні рішення суду, що набрало законної дії, і такі дії були вчинені ним в період липня - жовтня 2017 року, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. 00 коп.

Санкцією ч.1ст. 382 КК України передбачено покарання у виді штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років, і вказане кримінальне правопорушення, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, у редакції Закону№ 4025-VI від 15 листопада 2011 року, яка діяла на час його вчинення, тобто, серпень 2017 року, є злочином невеликої тяжкості.

Таким чином, у даній справі строк давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.382 КК України, закінчився у жовтні 2022 року.

З врахуванням вищезазначеного, на день апеляційного розгляду вказаного кримінального провадження існують законні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку зі спливом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

При цьому, обвинуваченому ОСОБА_7 було роз`яснено, що у такому випадку він буде звільнений від кримінальної відповідальності залишаючись винною у вчиненні кримінального правопорушення особою, кримінальне провадження буде закрито не з реабілітуючих підстав, що останньому було зрозуміло і своїх заперечень щодо цього він не висловлював.

Що стосується заперечень потерпілого щодо звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, то колегія суддів зауважує, що положення ст. 49 КК України, ч.ч. 2, 8 ст.284, ч.3 ст.288 КПК України за своєю суттю є імперативними та не залежать від думок учасників судового провадження та від розсуду суду, і у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження. (Правова позиція Верховного Суду у постанові від 29 липня 2021 року по справі №552/5595/18).

При цьому, колегія суддів зауважує, що відмовою у задоволенні вказаного клопотання обвинуваченого слугувала б наявність обставин, що перебіг давності був перерваний чи зупинявся, у зв`язку з вчиненням ОСОБА_7 нового злочину після ухвалення оскарженого вироку, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше двох років чи що останній ухилялася від досудового слідства або суду, або ж у зв`язку з встановленою забороною щодо застосування давності до вчиненого останнім злочину проте, такі докази у матеріалах вказаного провадження відсутні і таких даних апеляційному суду надано не було.

За встановлених колегією суддів обставин, клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності слід задовольнити, обвинувальний вирок відносно ОСОБА_7 , скасувати, а дане кримінальне провадження закрити, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Оскільки колегія суддів дійшла до висновку про необхідність задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, у зв`язку з чим обвинувальний вирок підлягає скасуванню, тому не входить в обговорення та вирішення апеляційних скарг прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , та обвинуваченого ОСОБА_7 , на цей вирок суду.

Керуючись ст. 404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Сумського районного суду Сумської області від 22 вересня 2021 року відносно ОСОБА_7 - скасувати.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4