Справа 556/622/24
Номер провадження 1-кп/556/131/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2024 року.

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Володимирець, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження №0000015 від 25.05.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не військовозобов`язаного, не працює, не судимого,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Журавлине Вараського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не військовозобов`язаного, не працює, не судимого,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Мульчиці Вараського району Рівненської області, житель АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не військовозобов`язаного, не працює, не судимого,-

За ч.2 ст.28 ч.1 ст.2401 КК України,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до обвинувального акту, 24.05.2023, приблизно о 08 год., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , попередньо домовившись на незаконний промисел, не являючись суб`єктом підприємницької діяльності, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, в порушення пунктів 2-5 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою КМУ від 30.05.2011 року № 615, пунктів 3,4 Положення про порядок надання гірничих відводів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 59, вимог ст. 19 Кодексу України «Про надра», за допомогою заздалегідь заготовленої мотопомпи кустарного виробництва на базі двигуна внутрішнього згоряння «Mercedes-Benz», з метою видобування бурштину, який відповідно до Закону України № 637/97 ВР від 18.11.1997 «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» відноситься до дорогоцінного каміння органогенного утворення та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, прибули на територію лісового масиву урочища «Мислицівське», що знаходиться неподалік с. Журавлине, Вараського району Рівненської області.

В подальшому, в період часу приблизно з 08 год. 30 хв. по 10 год. 39 хв. 24.05.2023 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів для власного збагачення, за допомогою вищезазначеної мотопомпи та обладнання до неї (пожежних рукавів, металевих тичок, сачків тощо), маючи відповідні навички, методом гідророзмиву грунту, незаконно здійснювали видобування каміння бурштину, яке належить до дорогоцінного каміння органогенного утворення, на ділянці місцевості урочища «Мислицівське», що знаходиться неподалік с. Журавлине, Вараського району, Рівненської області до моменту їх виявлення працівниками правоохоронних органів та припинення злочинної діяльності.

Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у незаконному видобуванні бурштину, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 240-1 КК України.

27 лютого 2024 року між прокурором Вараської окружної прокуратури ОСОБА_10 , обвинуваченим ОСОБА_4 , та захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_9 укладено угоду про визнання винуватості.

Також, 27 лютого 2024 року між прокурором Вараської окружної прокуратури ОСОБА_10 , обвинуваченим ОСОБА_5 , та захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_8 укладено угоду про визнання винуватості.

27 лютого 2024 року між прокурором Вараської окружної прокуратури ОСОБА_10 , обвинуваченим ОСОБА_6 , та захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_7 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами вказаної угоди, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повністю визнали свою вину у зазначеному діянні і зобов`язалися: беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угод за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинні понести обвинувачені у разі затвердження таких угод, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 призначити покарання за ч.2 ст.28 за ч.1 ст. ст.2401 КК України у виді обмеження волі строком на два роки, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності із встановленням іспитового строку. ОСОБА_5 призначити покарання за ч.2 ст.28 за ч.1 ст. ст.2401 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень.

Відповідно до угод, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 відомо та зрозуміло, що згідно із вимогами ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і обвинувачених є обмеження їх права на оскарження вироку. Обвинуваченим також роз`яснено та є зрозумілими, визначені п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, підстави для апеляційного оскарження обвинувального вироку, яким затверджені угоди про визнання винуватості, а також підстави для касаційного оскарження відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України

В угодах передбачені наслідки укладення та затвердження угод про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки їх невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468, ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угод про визнання винуватості, дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоди затвердити і призначити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачені та їх захисники в підготовчому судовому засіданні також просили зазначені угоди затвердити та призначити узгоджене ними покарання, при цьому ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 беззастережно визнали себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.2401 КК України в обсязі підозри та дали згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 визнали себе винуватими, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.2401 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , згідно ст.ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Судом встановлено, що укладення угод сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повністю усвідомлюють зміст укладених угод про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені абзацами 1 і 3 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угод відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угод про визнання винуватості.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому засіданні те, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 дійсно вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.28 ч.1 ст.2401 КК України, за якою належить призначити обвинуваченим узгоджене сторонами угод про визнання винуватості покарання, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 призначити покарання за ч.2 ст.28 за ч.1 ст. ст.2401 КК України у виді обмеження волі строком на два роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з однорічним іспитовим строком.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України на них слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 призначити покарання за ч.2 ст.28 за ч.1 ст. ст.2401 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень.

Призначене покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення обвинувачених та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.Витрати на залучення експерта відсутні.

Питання про речові докази вирішити згідно ст. 100 КПК України.

А як зазначено в ч.9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до положень ч.1 ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1 ч.2 ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Спеціальна конфіскація, відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 96-2 КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне до речових доказів у вигляді: пристрою кустарного виробництва «Mersedes-Benz» із маркуванням на корпусі «, 606 ІНФОРМАЦІЯ_4 », ззовні схожий на мотопомпу для видобутку бурштину; 4 (чотири) пожежних рукави (шланги); 8 (вісім) металевих тичок; одного металевого шрайбера, на підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати їх власність держави.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не застосовувався.

Керуючись статтями 100, 124, 174, 314, 373, 374, 474-475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 лютого 2024 року, укладену між прокурором Вараської окружної прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000015 від 25.05.2023 за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст. 2401 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з однорічним іспитовим строком.

Згідно ч. 1 ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України, речові докази: пристрій кустарного виробництва «Mersedes-Benz» із маркуванням на корпусі «, 606 ІНФОРМАЦІЯ_4 », ззовні схожий на мотопомпу для видобутку бурштину; 4 (чотири) пожежні рукави (шланги); 8 (вісім) металевих тичок; один металевий шрайбер, в порядку спеціальної конфіскації, конфіскувати у власність держави.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 лютого 2024 року, укладену між прокурором Вараської окружної прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000015 від 25.05.2023 за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст. 2401 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з однорічним іспитовим строком.

Згідно ч. 1 ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 лютого 2024 року, укладену між прокурором Вараської окружної прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000015 від 25.05.2023 за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст. 2401 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 51 000 (п`ятдесят одна тисяча ) гривень.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі статтею 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст. 2401КК України.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Прокурору, обвинуваченим, захисникам обвинувачених копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1