Справа № 369/4196/24
Провадження №1-кс/369/934/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2024 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001642 від 19.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду надійшло клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001642 від 19.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 4 ст. 190 КК України.

Свої вимоги мотивує тим, що у провадженні СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0001642 від 19.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що з осені 2022 року більш точного часу досудовим розслідування не встановлено, ОСОБА_5 був прийнятий неофіційно на роботу менеджером в інтернет магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » власником якого являється фізична - особа підприємець ОСОБА_6 (код: НОМЕР_1 ), який здійснював свою діяльність за адресою АДРЕСА_1 .

Виконуючи обов`язки менеджера інтернет магазину, ОСОБА_5 , через сайт « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснював продаж військової амуніції різного виду, шляхом прийняття замовлення та отримання коштів від замовника на офіційний рахунок ФОП « ОСОБА_6 », при цьому ФОП « ОСОБА_6 » довіряючи ОСОБА_5 , та не усвідомлюючи його умислу, надав останньому доступ до складського приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходилася військова амуніція.

Так, ОСОБА_5 , отримувавши замовлення на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_1 » опрацьовував його, при цьому безпосередньо телефонував замовнику, та отримував всі необхідні дані для відправки товару, при цьому з`ясовувавши, чи даний товар знаходиться на складському приміщенні.

У подальшому переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, почав відправляти замовникам свою власну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , оформлену на своє ім`я, при цьому отриманні грошові кошти від продажу отриманого товару на рахунок ФОП «« ОСОБА_6 » не перераховував, а розпоряджався ними на власний розсуд, при цьому свою протиправну діяльність ОСОБА_5 здійснював тривалий час, а саме в період часу з березня по червень місяць 2023.

Так, ОСОБА_5 діючи на виконання свого злочинного плану, спрямованого на незаконне збагачення за рахунок майна ФОП « ОСОБА_6 », діючи з корисливих мотивів та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, заволодів майном останніх на загальну суму 338 000 грн., що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, а саме на 01.01.2023.

Крім того, з осені 2022 року більш точного часу досудовим розслідування не встановлено, ОСОБА_5 був прийнятий неофіційно на роботу менеджером в інтернет магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » власником якого являється фізична - особа підприємець ОСОБА_6 (код: НОМЕР_1 ), який здійснював свою діяльність за адресою АДРЕСА_1 .

Виконуючи обов`язки менеджера інтернет магазину, ОСОБА_5 , через сайт « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснював продаж військової амуніції різного виду, шляхом прийняття замовлення та отримання коштів від замовника на офіційний рахунок ФОП « ОСОБА_6 », при цьому ФОП « ОСОБА_6 » довіряючи ОСОБА_5 , та не усвідомлюючи його умислу, надав останньому доступ до складського приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходилася військова амуніція.

Так, ОСОБА_5 , отримувавши замовлення на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_1 » опрацьовував його, при цьому безпосередньо телефонував замовнику, та отримував всі необхідні дані для відправки товару, при цьому з`ясовувавши, чи даний товар знаходиться на складському приміщенні.

Так будучи звільненим з ФОП « ОСОБА_6 » 14.08.2023 більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 повторно виник прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , більш точної адреси не встановлено, усвідомлюючи, що він вже не являється менеджером даного ФОП, отримав замовлення на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо придбання нею військових товарів, а саме: тактичних штанів.

Далі, ОСОБА_5 , переслідуючи мету повторного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довіри, не маючи наміру заздалегідь відправляти товар, прийняв замовлення від ОСОБА_7 та для оплати товару, відправив власний номер банківського рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 відкритої на власне ім`я.

Після чого, ОСОБА_5 , 14.08.2023 о 13 годині 02 хвилин отримавши переказ коштів від ОСОБА_7 у сумі 3 500 грн. та розпорядився ними на власний розсуд, не відправивши останній оплачений товар, чим заподіяв ОСОБА_7 матеріальну шкоду, на суму 3 500 грн. 00 коп.

Крім того, з осені 2022 року більш точного часу досудовим розслідування не встановлено, ОСОБА_5 був прийнятий неофіційно на роботу менеджером в інтернет магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » власником якого являється фізична - особа підприємець ОСОБА_6 (код: НОМЕР_1 ), який здійснював свою діяльність за адресою АДРЕСА_1 .

Виконуючи обов`язки менеджера інтернет магазину, ОСОБА_5 , через сайт « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснював продаж військової амуніції різного виду, шляхом прийняття замовлення та отримання коштів від замовника на офіційний рахунок ФОП « ОСОБА_6 », при цьому ФОП « ОСОБА_6 » довіряючи ОСОБА_5 , та не усвідомлюючи його умислу, надав останньому доступ до складського приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходилася військова амуніція.

Так, ОСОБА_5 , отримувавши замовлення на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_1 » опрацьовував його, при цьому безпосередньо телефонував замовнику, та отримував всі необхідні дані для відправки товару, при цьому з`ясовувавши, чи даний товар знаходиться на складському приміщенні.

Так будучи звільненим з ФОП « ОСОБА_6 », 18.08.2023 більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 повторно виник прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , більш точної адреси не встановлено, усвідомлюючи, що він вже не являється менеджером даного ФОП, отримав замовлення на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо придбання нею військових товарів, а саме: модуль захисту шиї, тактичну гарнітуру, балістичний захист вух та подушки для каски.

Далі, ОСОБА_5 , переслідуючи мету повторного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довіри, не маючи наміру заздалегідь відправляти товар, прийняв замовлення від ОСОБА_8 та для оплати товару, відправив власний номер банківського рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 відкритої на власне ім`я.

Після чого, ОСОБА_5 , 19.08.2023 о 15 годині 22 хвилин отримавши переказ коштів від ОСОБА_8 у сумі 18 950 грн. та розпорядився ними на власний розсуд, не відправивши останній оплачений товар, чим заподіяв ОСОБА_8 матеріальну шкоду, на суму 18 950 грн. 00 коп.

Крім того, з осені 2022 року більш точного часу досудовим розслідування не встановлено, ОСОБА_5 був прийнятий неофіційно на роботу менеджером в інтернет магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » власником якого являється фізична - особа підприємець ОСОБА_6 (код: НОМЕР_1 ), який здійснював свою діяльність за адресою АДРЕСА_1 .

Виконуючи обов`язки менеджера інтернет магазину, ОСОБА_5 , через сайт « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснював продаж військової амуніції різного виду, шляхом прийняття замовлення та отримання коштів від замовника на офіційний рахунок ФОП « ОСОБА_6 », при цьому ФОП « ОСОБА_6 » довіряючи ОСОБА_5 , та не усвідомлюючи його умислу, надав останньому доступ до складського приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходилася військова амуніція.

Так, ОСОБА_5 , отримувавши замовлення на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_1 » опрацьовував його, при цьому безпосередньо телефонував замовнику, та отримував всі необхідні дані для відправки товару, при цьому з`ясовувавши, чи даний товар знаходиться на складському приміщенні.

Так будучи звільненим з ФОП « ОСОБА_6 », 10.10.2023 більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 повторно виник прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , більш точної адреси не встановлено, усвідомлюючи, що він вже не являється менеджером даного ФОП, отримав замовлення на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо придбання ним військових товарів, а саме: куртки, штанів софтшел в двох кольорах (мультикам та чорні), кросівок теплих.

Далі, ОСОБА_5 , переслідуючи мету повторного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довіри, не маючи наміру заздалегідь відправляти товар, прийняв замовлення від ОСОБА_9 та для оплати товару, відправив власний номер банківського рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 відкритої на власне ім`я.

Після чого, ОСОБА_5 , 15.10.2023 о 15 годині 41 хвилин та 16.10.2023 о 18 годині 30 хвилин отримавши перекази коштів від ОСОБА_9 у сумі 12 600 грн. та розпорядився ними на власний розсуд, не відправивши останньому оплачений товар, чим заподіяв ОСОБА_9 матеріальну шкоду, на суму 12 600 грн. 00 коп.

У ході проведення обшуку 09.03.2024 за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Айфон» з сім-картою № НОМЕР_3 (ІМЕІ: НОМЕР_4 ; «Dodgee» з сім-картою № НОМЕР_5 (ІМЕІ: НОМЕР_6 ); «Номі» з сім-картою ІМЕІ: НОМЕР_7 ; мобільний телефон «Нокіа» з сім-картою (ІМЕІ: НОМЕР_7 ); коробка до телефону «Dodgee»; коробка до телефону «Айфон 12 max» ІМЕІ: НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 ) з сім картою; квитанції з Нова Пошта № НОМЕР_10 ; № НОМЕР_11 ; № НОМЕР_12 ; № НОМЕР_13 ; № НОМЕР_14 ; № НОМЕР_15 ; № НОМЕР_16 ; № НОМЕР_17 ; № НОМЕР_18 ; військовий одноразовий душ - 1 пакет; три блокноти з чорновими записами; військовий кавер - 1 пакет; військова резинка; 2 листи з чорновими записами; банківські картки: № НОМЕР_19 ; № НОМЕР_20 ; № НОМЕР_21 ; № НОМЕР_22 ; № НОМЕР_2 ; тримач для сім-карти Інтертелеком; карта для ідентифікації бізнес-клієнта Нова Пошта; коробка з-під планшета Ксіомі S35361Q2YB00551; моноблок Асус; гроші в сумі 100 гривень купюрами по 50 гривень.

Постановою т.в.о. старшого слідчого СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 вищевказані, вилучені в ході обшуку, речі було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001642 від 19.09.2023.

Тому, в даному випадку на вище вказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки вилучені речі містять відомості про кримінальне правопорушення, зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення. Так, необхідність накладення арешту на вилучений в ході обшуку мобільні телефони та компютерну техніку обумовлена необхідністю проведення компютерно-технічних експертиз. Необхідність накладення арешту на банківські картки зумовлена встановленню Фактів перерахування на них грошових коштів, отриманих злочинним шляхом. Необхідність накладення арешту на коробки з-під телефонів та планшету, а також на квитанції Нова пошта зумовлена встановленню за допомогою серійного номера та/або ІМЕІ фактів, що мають значення для кримінального провадження, а також іншої інформації (по квитанціях), що може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюється.

Враховуючи вищевикладене, з метою досягнення визначених у ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження, забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у накладення арешту на речі, які були вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_3 .

Накладення арешту на вказані речові докази є необхідним, доцільним, розумним та співмірним обмеженням права власності та відповідає завданням кримінального провадження.

Незастосування на даній стадії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження створить умови для унеможливлення збереження речових доказів, встановлення істини у кримінальному провадженні та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

На підставі вищевикладеного, слідча просила накласти арешт на майно у кримінальному № 0001642 від 19.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 4 ст. 190 КК України, вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_3 .

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, в клопотанні просили суд здійснювати судовий розгляд справи за їх відсутність, без повідомлення власника майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 - умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання- задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Айфон» з сім-картою № НОМЕР_3 (ІМЕІ: НОМЕР_4 ; «Dodgee» з сім-картою № НОМЕР_5 (ІМЕІ: НОМЕР_6 ); «Номі» з сім-картою ІМЕІ: НОМЕР_7 ; мобільний телефон «Нокіа» з сім-картою (ІМЕІ: НОМЕР_7 ); коробка до телефону «Dodgee»; коробка до телефону «Айфон 12 max» ІМЕІ: НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 ) з сім картою; квитанції з Нова Пошта № НОМЕР_10 ; № НОМЕР_11 ; № НОМЕР_12 ; № НОМЕР_13 ; № НОМЕР_14 ; № НОМЕР_15 ; № НОМЕР_16 ; № НОМЕР_17 ; № НОМЕР_18 ; військовий одноразовий душ - 1 пакет; три блокноти з чорновими записами; військовий кавер - 1 пакет; військова резинка; 2 листи з чорновими записами; банківські картки: № НОМЕР_19 ; № НОМЕР_20 ; № НОМЕР_21 ; № НОМЕР_22 ; № НОМЕР_2 ; тримач для сім-карти Інтертелеком; карта для ідентифікації бізнес-клієнта Нова Пошта; коробка з-під планшета Ксіомі SНОМЕР_23 Q2YB00551; моноблок Асус; гроші в сумі 100 гривень купюрами по 50 гривень, вилучені в ході обшуку квартири, що за адресою: АДРЕСА_3 , задля збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1