Справа № 185/3205/24
Провадження № 1-кп/185/726/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в умовах дії воєнного стану в залі суду в м. Павлограді матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000481 від 27 березня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився вс. Малоолександрівка, Павлоградського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, пенсіонера, на утриманні неповнолітніх, малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Громадянин України ОСОБА_3 , в період часу 12 березня 2023 року по 16 березня 2024 року, перебуваючи за адресою свого місця реєстрації та проживання, за адресою: АДРЕСА_1 ., умисно, з ідеологічних мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою переконання не визначеного кола осіб, шляхом використання та публічного поширення матеріалів, у яких міститься символіка комуністичного тоталітарного режиму, поширював публікації (зображення) з цього приводу за таких обставин.

Так, використовуючи свій мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S7 NEO» SM-J107F/DS, серійний номер НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , в корпусі золотистого кольору та обліковий запис у соціальній мережі «Однокласники» під іменем « ОСОБА_6 » ( НОМЕР_4 ), ОСОБА_3 , достовірно знаючі про блокування доступу до російської соціальної мережі «Однокласники» на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів(санкцій)», у веденого у дію Указом Президента України № 133 від 15 травня 2017 року, продовженого на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2020 року, затвердженого Указом Президента України № 184 від 14 травня 2020 року, цілеспрямовано, достовірно знаючи про публічно-комунікативний характер соціальної мережі через можливість поширення інформації через всесвітню мережу Інтернет серед невизначеного кола осіб, на постійній основі, використовуючи власну сторінку в зазначені соціальній мережі в період з 21 жовтня 2010 року по 16 березня 2024 року, перебуваючи за адресою свого місця проживання та реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 , розмістив, публічно використовував та поширив з вільним доступом для перегляду не визначеному колу користувачам зазначеної соціальної мережі публікації зображення атрибутики, в яких відтворюється поєднання серпа, молота та п`ятикутної зірки, зображення державного прапора та герба СРСР, які у відповідності до підпунктів «а», «в», « пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від 09 квітня 2015 року № 317-VIII є символікою комуністичного тоталітарного режиму, міститься публічний заклик до його відродження. Зазначені публікації перебували у вільному доступі й використовувались як інформаційний графічний матеріал у наведеній вище соціально-орієнтованій мережі.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_3 , в період часу з 12 березня 2023 року по 16 березня 2024 року, використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S7 NEO» SM-J107F/DS, серійний номер НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , в корпусі золотистого кольору за допомогою персональної сторінки під нікнеймом « ОСОБА_6 », умисно, маючи на меті доведення до широкого кола осіб комуністичну ідеологію, усвідомлюючи, що вказана сторінка має відкритий доступ і з нею має змогу ознайомитися необмежено коло користувачів соціальної мережі «Однокласники», здійснював на ній публікації, спрямовані на ідеалізацію та популяризацію комуністичної ідеології та публічно висвітлював символіку комуністичного режиму, до якої належать: публікації із символікою комуністичного тоталітарного режиму, що включають прапори, символи, атрибутику, в яких відтворюються поєднання серпа та молота, серпа, молота, які відповідно до положень п. 1 ст. 4 Закону України «Про заборону використання та пропаганди символіки комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів» від 09 квітня 2015 року є символікою комуністичного тоталітарного режиму, поширення якої на всій території України заборонено.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано зач. 1 ст. 436-1 КК України, як поширення, а також публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму.

29 березня 2024 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання разом з обвинувальним актом.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 згоден з кваліфікацією дій, саме за ч. 1 ст. 436-1 КК України, як поширення, а також публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 436-1 КК України у виді двох років позбавлення волі без конфіскації майна з застосуванням ст. 75, 76 КК України та звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

На підставі ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію речових доказів: мобільного телефону марки «Samsung Galaxy S7 NEO» SM-J107F/DS, серійний номер НОМЕР_1 , imeil: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , в корпусі золотистого кольору.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та ухвалити вирок, призначивши обвинуваченому узгоджене сторонами покарання, обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, в скоєному розкаявся, зазначивши, що згоден з узгодженим покаранням. Захисник також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджене покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.

Згідно п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для прокурора, підозрюваного і обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано зач. 1 ст. 436-1 КК України, як поширення, а також публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму.

Обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладену між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 від 29 березня 2024 року і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався і підстав для його обрання не має.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

У справі маються процесуальні витрати за проведення мистецтвознавчої експертизи в сумі 3029 грн. 12 коп. та комп`ютерної судово-технічної експертизи в сумі 6058 грн. 24 коп., всього на суму 9 087 грн. 36 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання стосовно речових доказів у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 березня 2024 року укладену між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 9 087 грн. 36 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S7 NEO» SM-J107F/DS, серійний номер НОМЕР_1 , imeil: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , в корпусі золотистого кольору, який переданий до камери схову Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція 0010921 конфіскувати у власність держави на підставі ст.96-2 КК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1