Провадження № 1-і/337/3/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши клопотання прокурора Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Романівське Пологівського району Запорізької області, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, не заміжньої, не маючої на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

ВСТАНОВИВ:

27.10.2023 року прокурор Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 посилаючись на те, що на даний час ризики, які слугували підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , передбачені ч.1 ст.177 КПК України - переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, не зникли, не зменшилися та продовжують існувати. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, та просив його задовольнити з мотивів продовження існування ризиків передбачених п. 1,3 ч. 1 ст.177 КПК України. Пояснив, що кримінальне провадження залишилось на окупованій території, матеріали кримінального провадження наразі не відновлені.

Обвинувачена ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання. Вказала, що їй немає де переховуватись від суду. На підконтрольній території України у неї нерухомості і близьких родичів немає, вона залишилась сама. Вона більше трьох років перебуває під вартою, при тому, що справа у відношенні неї не розглядається. Заставу внести не може, оскільки сума застави для неї занадто велика.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора, вказав, що ризики не доведені, судовий розгляд кримінального провадження не здійснюється, матеріали кримінального провадження не відновлені. Підзахисна не має можливості переховуватися і зникнути. Вважає необхідним застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у Центрі реінтеграції для безпритульних осіб та осіб, звільнених з позбавлення волі, який розташований в м. Черкаси, та готовий надати постійне житло обвинуваченій.

Заслухавши учасників провадження, суд приходить до наступних висновків.

У провадженні Токмацького районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Територія міста Токмак, Токмацької міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області, з 26.02.2022 року по теперішній час є тимчасово окупованою територією представниками збройних формувань держави-агресора російської федерації, у зв`язку із чим, як пояснив прокурор, матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , за ч.1 ст.115 КК України, залишились на тимчасово окупованій території та на теперішній час не відновлені.

Під час досудового розслідування, 13.01.2021 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, починаючи з 11.01.2021 року.

Запобіжний захід у вигляд тримання під вартою неодноразово продовжувався судом, останній раз до 21.04.2024 року.

Таким чином, ОСОБА_4 тримається під вартою більше трьох років, при тому, що кримінальне провадження у відношенні неї судом не розглядається.

Прокурор обґрунтовує необхідність тримання ОСОБА_4 під вартою наявністю ризиків переховування від суду та продовження існування ризику незаконного впливу обвинуваченої на свідків.

Суд лише частково погоджується із доводами прокурора.

Так ризик переховування від суду безумовно є актуальним, проте він підтверджується лише тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченій. Будь-яких конкретних відомостей, які свідчать про можливість ухилення ОСОБА_4 від явки до суду, в матеріалах справи немає.

Ризик незаконного впливу обвинуваченої на свідків та потерпілого продовжує існувати, проте запобігти цьому ризику можливо, застосувавши інший більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Так, до суду надійшов лист від голови правління благодійної організації «100% життя Черкаси», яка повідомила, що Центр реінтеграції для безпритульних осіб та осіб, звільнених з позбавлення волі, за адресою: АДРЕСА_2 , розглянув звернення ОСОБА_4 , та повідомив, що обвинуваченій буде надана можливість проживання та тимчасової реєстрації на базі Центру за умови дотримання останньою правил та вимог щодо проживання в Центрі.

Оцінюючи дану інформацію, суд враховує, що у разі перебування ОСОБА_4 у даному Центрі в м. Черкаси, вона буде забезпечена житлом, буде знаходитись на далекій відстані від свідків та потерпілих, які проживають на тимчасово окупованій території, що суттєво знижує ризик незаконного впливу на них.

Таким чином, суд дійшов висновку, що запобігти встановленим у справі ризикам, можливо шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Крім того, суд враховує тривале перебування ОСОБА_4 під вартою, яке перевищує три роки, при тому, що кримінальне провадження за її обвинуваченням фактично не розглядається через об`єктивні причини незаконну окупацію частини території України, на якій залишились матеріали кримінальної справи.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу.

У справі « ОСОБА_6 проти України» («SergeyVolosyuk v. Ukraine», рішення від 12.03.2009) Європейський суд з прав людини наголосив: «саме національні судові органи мають подбати про те, щоб тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого у відповідній справі не перевищила розумного строку. Для цього вони мають дослідити всі факти на користь і проти існування реального суспільного інтересу, який, за належного врахування принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, і викласти ці міркування у своїх рішеннях про подовження строку тримання під вартою… Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності подовження строку тримання під вартою, але зі спливом певного часу ця умова перестає бути достатньою…».

Суд дійшов висновку, що обставини справи більше не виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_4 , а тому запобіжний захід доцільно змінити на більш м`який.

Враховуючи підтверджену інформацію про те, що ОСОБА_4 буде забезпечена житлом у разі звільнення під варту, суд вирішив змінити їй запобіжний захід на домашній арешт строком на 2 місяці.

На переконання суду вказаний запобіжний захід та покладені судом обов`язки здатні запобігти ризикам, наявним в даному кримінальному провадженні, та в достатній мірі здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 177, 178, 194-196, 201 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відмовити.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці.

Доставити обвинувачену ОСОБА_4 до місця проживання, де звільнити з-під варти.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки до 18.06.2024 року включно:

- не залишати своє житло Центр реінтеграції для безпритульних осіб та осіб, звільнених з позбавлення волі, за адресою: АДРЕСА_2 , з 20-00 до 06-00 години наступного дня;

- з`являтися до органів досудового слідства, прокуратури та суду за першим викликом і у призначений час;

- не виїжджати за межі України;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченій, що в разі невиконання обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Здійснення контролю за виконанням домашнього арешту покласти на начальника Пологівського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, якого зобов`язати негайно поставити ОСОБА_4 на облік та повідомити про це суд.

Копію ухвали після проголошення негайно вручити учасникам судового розгляду.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошений 19.04.2024 року о 14-00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1