Провадження № 1-кс/389/258/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року м.Знам`янка

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши погоджене з прокурором клопотання заступника начальника СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, який має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 від 31.01.2024,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , як сторона кримінального провадження, 28.03.2024 звернувся в суд з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 до 90 днів.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управляння поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування за №0000115 від 31.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , підозрюється в тому, що він, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, старшим стрільцем військової частини НОМЕР_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 26.08.2022, перебуваючи на території зони ведення бойових дій (точної дати та місця досудовим розслідуванням не встановлено), діючи умисно, в порушення вимог п.п.1,2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ №576 від 17.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, знайшов, тим самим незаконно придбав бойові припаси, а саме сто сорок вісім набоїв калібру 5,45х39 мм., які зберігав при собі з моменту віднайдення, без передбаченого законом дозволу. Після чого, не раніше 26.08.2022 та не пізніше 31.01.2024, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно та цілеспрямовано, реалізуючи злочинний умисел переніс, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб вказані боєприпаси до місця реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , яке попередньо обрав місцем зберігання вказаних бойових припасів, та продовжив зберігати раніше придбані ним бойові припаси до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції під час обшуку 31.01.2024 за вказаною адресою, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.263 КК України - придбанні та носінні вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

31.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань начальником СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровогардській області внесено відомості за №0000115, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

31.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань начальником СД ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровогардській області внесено відомості за №0000025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України.

У цей же день, вказані кримінальні провадження об`єднані в одне провадження, якому присвоєно №0000115.

31.01.2024 о 03:50 год у приміщенні ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, розташованого за адресою вул.Київська, 25, м.Знам`янка Кіровоградської області, в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 31.01.2024; протоколом обшуку від 31.01.2024; допитом свідка ОСОБА_7 ; допитом свідка ОСОБА_8 ; допитом свідка ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_10 ; висновком експерта №СЕ-19/112-24/1172-БЛ від 31.01.2024; висновком експерта №КСЕ-19/112-24/1844 від 20.02.2024.

Підозрюваний ОСОБА_4 , користуючись ст.63 Конституції України відмовився від надання показань.

Ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровонградської області від 02.02.2024 стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 31.03.2024.

Постановою т.в.о. керівника Крпопивницької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Південного регіону України строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000115 продовжено до трьох місяців, а саме до 30.04.2024.

По даному кримінальному провадженню виконані усі можливі на даному етапі слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку доказів у ньому. Разом з тим, закінчити розслідування у встановлений строк немає можливості, оскільки необхідно провести ряд слідчих на процесуальних дій, а саме: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження у встановленому порядку інформацію згідно з поданими запитами з військової частини НОМЕР_2 ; провести слідчий експеримент з підозрюваним; повідомити про зміну підозри ОСОБА_4 , зібрати у повному обсязі матеріали, які характеризують особу підозрюваного; виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Не вчинення вказаних слідчих та процесуальних дій унеможливлює направлення обвинувального акта до суду.

Підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий зазначає, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України - назаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, який мав місце та був врахований судом при обранні міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту і на думку слідчого продовжує існувати на даний час. Так, слідчий вказує,що усвідомлюючи тяжкість покарання та вагомості доказів, обґрунтованості підозри, перебуваючи поза місцем проживання та спілкуючись з потерпілою та свідками, ОСОБА_4 зможе незаконно впливати на потерпілу та свідків. Крім того, ОСОБА_4 перебуваючи поза місцем проживання може незаконно вплинути на керівництво військової частини НОМЕР_2 , оскільки на даний час зі вказаної військової частини не отримано відповідь на запит стосовно ОСОБА_4 . Реальність настання вказаного ризику, підтверджена в тому числі самими обставинами вчинення злочину, який ОСОБА_4 інкриміновано, зокрема тим, що він підозрюється у вчиненні злочину, а також його фактичне місце проживання знаходиться поруч із місцем проживання свідків та потерпілої, в тому числі очевидців скоєння злочину. А також наявність ризиків, передбачених п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду полягає в том, що у разі визнання ОСОБА_4 винним у інкримінованому йому діянні, йому може загрожувати позбавлення волі від трьох до семи років, у зв`язку з чим він з метою уникнення відповідальності може виїхати за межі Кіровоградської області, та потрапити на непідконтрольні на даний час Україні території. Також ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вводити суд в оману, ухилятися від викликів суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі стосовно осіб, які дають показання, які повністю підтверджують вину в інкримінованому йому злочині, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , потерпілої ОСОБА_10 . Запобіжні заходи не пов`язані з домашнім арештом, з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не стануть на перешкоді для вчинення підозрюваним дій, які будуть сприяти уникненню від відповідальності насамперед здійснення дій до переховування від суду. За вказаного постало питання у продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити, вказав, що домашній арешт слугуватиме запорукою виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та буде запобігати настанню ризиків, визначених ст.177 КПК України, які вказані у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання. Вказали на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КК України. ОСОБА_4 вказав, що визнає себе винним у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.263 КК України. Обіцяє виконувати всі покладені на нього процесуальні обов`язки. Крім того, захисник підозрюваного вказав, що відповідно до чинного законодавства клопотання про продовження тримання осіб під домашнім арештом, повинно подаватися виключно прокурором і не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали. Вказане клопотання усупереч зазначеного подано до суду слідчим та за три дні до закінчення ухвали про застосування запобіжного заходу.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції №1(м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження №0000115 від 31.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст.263 КК України.

31.01.2024 о 03:50 год ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України.

31.01.2024 о 12:05 год. ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, в межах вказаного кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровонградської області від 02.02.2024 стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 31.03.2024.

Т.в.о. керівника Крпопивницької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Південного регіону України строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000115 продовжено до трьох місяців, а саме до 30.04.2024.

Зідно з ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Зі змісту ст.199 КПК України вбачається, що строк тримання під домашнім арештом може бути продовжений слідчим суддею за умови доведення прокурором, слідчим, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваної під домашнім арештом.

Такими обставинами згідно з ч.3 ст.199 КПК України є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під домашнім арештом, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про домашній арешт.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створюватимуть загрозу суспільству. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме або вже здійснив відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, під час вирішення питання щодо продовження строку тримання підозрюваного під домашнім арештом слідчим суддею встановлено, що надані стороною кримінального провадження з боку обвинувачення докази вказують на наявність фактів, які у своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, який класифікуються як тяжкий злочин, яким передбачено покарання строком до 7 років позбавлення волі, раніше не судимий.

Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи положення ст.ст.8,9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до ч.4 ст.153 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Наявність обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під домашнім арештом, слідчий суддя вважає доведеним.

Також, слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є інвалідом ІІІ групи, в судовому засіданні вказав, що він не одружений, оскільки шлюб розірвано рішенням суду в березні 2024 року, має на утриманні двох малолітніх дітей, проживає за місцем реєстрації з малолітнім сином, який знаходиться на його утриманні та вихованні, оскільки дружина знаходиться за кордоном, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків. Під час дії запобіжного заходу покладені на нього обов`язки не порушував, вину у вчиненні злочину, за яким йому оголошено підозру визнав, про що вказав у судовому засіданні. Обіцяє виконувати всі покладені на нього процесуальні обов`язки.

Разом з цим, виходячи зі встановлених обставин, слідчий суддя вважає, що встановлений під час обрання підозрюваному запобіжного заходу ризик незаконного впливу на свідків припинив своє існування, з огляду на те, що прямих свідків події не встановлено, а вже допитані свідки не були безпосередніми очевидцями вчинення ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, в якому він підозрюється. Отже, відсутні підстави вважати, що підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на вказаних осіб з метою зміни наданих ними показань, оскільки сенс в тому відсутній.

Також слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність наявності існування вказаних у клопотанні ризиків, передбачених п.1,4,5 ч.1 КПК України.

Так, будь-яких доказів порушення ОСОБА_4 покладених обов`язків на час дії застосовнаого запобіжного заходу, його переховування від органів досудового розслідування чи ймовірності такого переховування, слідчому судді не надано. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення. До того ж, про наявність вказаного ризику слідчий вказував і у клопотанні про застосування запобіжного заходу та обґрунтовував його тими самими обставинами, що й наразі. Слідий суддя за наслідками розгляду клопотання, вказаний ризик визнав недоведеним.

Певних ступенів ризиків перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення нових кримінальних правопорушень, виходячи з їх обґрунтування в клопотанні, слідчим суддею не вбачається.

Продовження існування ризику знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, який був встановлений слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу з незначним ступенем ймовірності, на даний час слідчим не заявляється.

Виходячи з не встановлення під час судового розгляду ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які наведені стороною обвинувачення, слідчий суддя не знаходить підстав для для продовження строку застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Зі змісту положення ст.199 КПК України, за правилами якої розглядається і клопотання про продовження строку застосування домашнього арешту, слідує, що слідчий суддя під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою може або задовольнити його, або відмовити в його задоволенні. На відміну від норми ст.194 КПК, слідчий суддя під час розгляду такого клопотання не може приймати рішення про застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки предметом розгляду є не обрання певного виду запобіжного заходу, а продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою за спеціальною нормою КПК України.

Крім того, виходячи з положення ч.6 ст.181 КПК України, з клопотанням про подовження строку тримання особи під домашнім арештом в межах строку досудового розслідування, до слідчого судді повинен звертатися прокурор. Тобто слідчий не є уповноваженою особою в силу вимог вказаного положення закону на внесення клопотання про продовження строку тримання особи під домашнім арештом. При цьому, з даним клопотанням всупереч імперативним вимогам ч.6 ст.181 КПК України звернувся слідчий, а не прокурор, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Разом з цим, суд відзначає, що зауваження захисника щодо направлення вказаного клопотання до суду у строк, який є меншим, ніж передбачений положенням ч.6 ст.199 КПК України (у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження), є слушним, однак не є вирішальним. Системний аналіз змісту положень ч.4 ст.199 КПК України та ч.6 ст.181 КПК України свідчить про обов`язок слідчого судді розглянути клопотання прокурора або слідчого про продовження строку запобіжного у вигляді домашнього арешту до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування такого запобіжного заходу. На час розгляду слідчим суддею клопотання строк дії застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не закінчився.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 199, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання заступника начальника СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1