ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/270/24 Справа № 204/3619/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 09 червня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

про заміну невідбутої частини покарання більш м"яким, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 09 червня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м"яким.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд першої інстанції зазначив, що враховуючи характер кримінальних правопорушень (зокрема, той факт, що умисні дії засудженого призвели до смерті кількох осіб), лише тривалий строк відбутого покарання за вироком суду не може бути безумовною підставою для пом`якшення йому покарання. Також, приділивши особливу увагу не лише поясненням засудженого, а ще й поясненням представника органу, який відає виконанням покарання, яким не надано суду жодних підстав вважати, що до засудженого може бути застосована ст.82 КК України, враховуючи невідворотні наслідки скоєних засудженим кримінальних правопорушень - смерть людей, а також наявність в нього в минулому стягнень, відсутність даних щодо його позитивних змін за час відбування покарання, суд не знайшов підстав для заміни довічного позбавлення волі ОСОБА_7 строковим покаранням.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що суд мав відмінити рішення апеляційного суду Дніпропетровської області, яким до нього було застосовано довічне позбавлення волі, та призначити йому строкове покарання. Вважає, що суд належним чином не дослідив матеріали провадження та при винесенні оскаржуваного рішення не керувався верховенством права. Вказує, що установою виконання покарань не було в порядку та строки, передбачені законом, розглянуто питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та не було надано відповідний висновок до суду.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого та пом`якшити призначене йому покарання у виді довічного позбавлення волі шляхом заміни його на строкове покарання й звільнити за відбуттям покарання.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що через фактичну відсутність позиції адміністрації установи виконання покарань суд об`єктивно не мав можливості оцінити зміни поведінки засудженого і констатувати прогрес, який не виправдовує триваюче утримання в ізоляції. Звертає увагу, що суд взяв до уваги, що за весь період відбування покарання засуджений працевлаштований не був, при цьому не врахував, що довічне ув`язнення виключає таку можливість. Вказує, що суд врахував наявність у засудженого трьох стягнень, які вже були погашені в законному порядку. Вважає, що характеристика ДУВП №4 не відповідає вимогам "Порядку визначення ступеня виправлення засудженого", затвердженого наказом МЮУ №294/5 від 19 січня 2023 року.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційних скарг та просили задовольнити клопотання засудженого та пом`якшити призначене йому покарання у виді довічного позбавлення волі шляхом заміни його на строкове покарання й звільнити за відбуттям покарання.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційних скарг, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, думку учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як слідує з ухвали суд належним чином дотримав дані вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 82 КК України невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 КК України покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років за наявності двох умов: відбуття засудженим не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання та доведення засудженим, що він став на шлях виправлення.

Частиною 1 статті 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до статті 6 КВК України основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до матеріалів провадження та оскаржуваної ухвали суду ОСОБА_7 засуджений вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2004 року за ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 13, ч. 2 ст. 115 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Верховного суду України від 14 грудня 2004 року вказаний вирок залишено без змін.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 грудня 2018 року зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 20 грудня 2003 року по дату набрання вироком законної сили, а саме 14 грудня 2004 року (за вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2004 року) відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-УІІІ від 26 листопада 2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2023 року у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2004 року за виключними обставинами, відмовлено.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 серпня 2019 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким відмовлено.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 30 січня 2020 року ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 серпня 2019 року залишено без змін.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 січня 2024 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким відмовлено.

З матеріалів особової справи слідує, що ОСОБА_7 за період відбування покарання три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності та має одне заохочення.

Згідно характеристики на засудженого від 22 березня 2023 року фактично відбутий строк покарання ОСОБА_7 складає 19 років, засуджений не працевлаштований через відсутність в нього бажання працювати в установі, не проявляє ворожість до окремих осіб або груп осіб, здатен мислити чітко та раціонально, у більшості випадків робить висновки зі своїх минулих помилок, має у колі спілкування прокримінально налаштованих осіб, підтримує соціальні зв`язки з рідними та близькими.

Крім того, за оцінюваний період відбування покарання спроб втечі у ОСОБА_7 не було, засуджений не перебуває на обліку установи як особа, схильна до втечі, бажає змінити своє життя, проте це бажання має несистемний характер, відвідує заходи програм виховного впливу, однак не бере в них активної участі, має позитивні плани на майбутнє, але не розуміє яким чином їх втілити.

Відповідно до матеріалів особової справи оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик ймовірної небезпеки для суспільства також оцінюється як середній.

Стан реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим виконаний ОСОБА_7 лише частково.

Крім того, рішенням комісії державної установи «Роменська виправна колонія (№56)» від 22 вересня 2023 року засудженому відмовлено у заміні покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, як особі, що не стала на шлях виправлення.

Таким чином, при вирішенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким згідно положень ст. 82 КК України слід враховувати весь період відбування покарання. При цьому, засуджений має протягом всього строку відбування покарання доводити, що стає на шлях виправлення, а не лише в окремі періоди відбування покарання.

Зазначеним обставинам суд першої інстанції дав належну оцінку та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні клопотання, оскільки за весь період відбування покарання засуджений не довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.

Всупереч доводам захисника надана державною установою «Роменська виправна колонія (№56)» характеристика на засудженого відповідає положенням Порядку визначення ступеня виправлення засудженого, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №294/5 від 19 січня 2023 року.

При судовому розгляді були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м"яким.

Та обставина, що установа відбування покарання та суд по-іншому оцінюють докази, порівняно з оцінкою їх засудженим та захисником, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість установи відбування покарання і суду, на що є необгрунтовані посилання в апеляційних скаргах останніх.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг засудженого та захисника про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким згідно положень ст. 82 КК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 09 червня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м"яким залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4