Справа № 355/1607/23
Провадження № 1-кп/355/71/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року Баришівський районний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Баришівка кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002137 від 26.06.2023 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України у відношенні обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, освіта базова середня, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2023 року до Баришівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатком у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002137 від 26.06.2023 року за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

05 березня 2024 року продовжено строк тримання під вартою до 03 травня 2024 року включно.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів у зв`язку з тим, що ризики, передбачені п. п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час продовжують існувати та не відпали.

Захисник вважає, що ризик впливу на потерпілу та свідків на даний час припинив своє існування, тому просить обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти клопотання прокурора.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд вважає необхідним задовільнити клопотання прокурора та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого чи свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, закон передбачає застосування запобіжного заходу з метою запобігання саме спробам переховуватися від органів досудового розслідування і незаконного впливу на потерпілу та свідків.

Суд вважає доведеними прокурором наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час продовжують існувати, та неможливість обрання ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у зв`язку з наступним.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину, в результатія якого настала смерть людини, і строк покарання за який передбачено від 7 до 15 років позбавлення волі, тому суд вважає, що ці обставини впливають на ризик переховування обвинуваченого від суду.

Суд встановив, що обвинувачений мешкає один, зловживає спиртними напоями, лікувався від алкоголізму, злочин вчинив внаслідок зловживання спиртними напоями, тому є підстави вважати, що за місцем його помешкання відсутні міцні соціальні зв`язки, і ризик переховування від суду у зв`язку з тяжкістю вчиненого злочину є дійсним та реальним.

Разом з тим в судовому засіданні були опитані свідки, які дали покази щодо обставин кримінального провадження, тому суд вважає, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час не є реальним.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії», тримання під вартою є виправданим у певному випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що, попри презумпцію невинуватості, переважає над повагою до особистої свободи; національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, який превалює над загальною нормою про повагу до свободи людини.

В даному випадку, обставинами, які дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, що виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини, є непоправні наслідки вчиненого, оскільки, відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя та здоров`я є найвищою соціальною цінністю.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, рішення ЄСПЛ від 09 жовтня 2014 року у справі «Чанаєв проти України» обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, не допускається тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого без судового рішення, що виключає можливість, в тому числі і «автоматичного» продовження застосування такого запобіжного заходу.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 03.05.2024 року.

Враховуючи положення частини 4 статті 183 КПК України, те, що злочин у даному кримінальному провадженні було вчинено із застосуванням насильства, що призвело до загибелі людини, суд не визначає розмір застави відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 177,183,194,199,314,315, 372,532 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на термін 60 днів до 23 червня 2024 року, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, надіслати начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 7 днів до Київського апеляційного суду.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1