Справа № 555/2513/23
Номер провадження 1-кп/555/102/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2024 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2 ,
з участю прокурора обвинуваченої ОСОБА_3 ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей, осіб похилого віку та непрацездатних осіб не має, не депутат, державних нагород та пільг не має, групи інвалідності не має, раніше не судима,-

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 191 КК Україн,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 достовірно знаючи, що в країні діє воєнний стан, що встановлений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 і затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 та який неодноразово продовжувався, будучи працевлаштованою відповідно до наказу № 6 від 02.11.2022 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де здійснює свою підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_2 та займаючи посаду продавця продовольчих товарів, будучи відповідно до договору від 07.11.2022 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, ознайомлена під підпис і відповідно до якого на неї покладається матеріальна відповідальність за збереження всіх товарно-матеріальних цінностей та грошових коштів, отриманих на зберігання, для продажу, перевезення, переробку або застосування у процесі виконання робіт, перебуваючи на своєму робочому місці продавця, вчинила привласнення чужого майна, яке перебувало у її віданні, вчинивши кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану. Зокрема, ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на привласнення чужого майна, котре перебувало у її віданні, розуміючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно привласнила ввірене майно, яке перебувало в її віданні на законній підставі, а саме отримала протягом дня від покупців в якості оплати за товар 29.10.2023 (точної години в ході досудового розслідування не встановлено) грошові кошти в сумі 13 123,00 грн. та 30.10.2023 (точної години в ході досудового розслідування не встановлено) грошові кошти в сумі 10 510,00 грн., привласнила отриману виручку від клієнтів та розпорядилася на власний розсуд, чим вчинила розтрату ввіреного їй майна та спричинила матеріальну шкоду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 на загальну суму 23 633 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України - привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 191 КК України визнала повністю та дала детальні показання про час, місце , спосіб та інші обставини вчинення привласнення чужого майна , яке перебувало в її віданні, вчинене в умовах воєнного стану при зазначених у вироку обставинах, в скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Крім повного визнання обвинуваченою ОСОБА_4 , своєї вини, її вина повністю доведена зібраними доказами.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що будь-яких претензій до обвинуваченої ОСОБА_4 не має, оскільки шкода їй повністю відшкодована, просить суд суворо не карати обвинувачену ОСОБА_4

02.11.2023 року до відділення поліції №4 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшла заява ОСОБА_5 про вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.11.2023 року./а.с. 3/.

Згідно протоколу огляду місця події від 02.11.2023 року проведено огляд приміщення магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що за адресою АДРЕСА_2 ./а.с. 10-14/.

30.11.2023 року проведено слідчий експеримент за участі підозрюваної ОСОБА_4 , , в ході якого остання розповіла та показала як та за яких обставин вона привласнила чуже майно , яке перебувало в її віданні в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що в АДРЕСА_2 ./а.с. 71-84/.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у привласненні чужого майна, яке перебувало в її віданні, вчинене в умовах воєнного стану доведена повністю і її дії органами досудового слідства правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 191 КК України .

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети покарання, якою є не лише кара, а й виправлення особи і запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, що заснована на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обставини, які пом`якшують покарання є щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд враховує характер і тяжкість скоєного кримінального правопорушення , яке є тяжким злочином, помякшуючі та обтяжуючі обставини, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка на обліку в лікаря- нарколога та лікаря- психіатра не перебуває, раніше не судима, а тому за таких обставин суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства , призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади , пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на строк один рік, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік та з покладенням обов"язків , передбачених п.п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, що буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України, а саме: оптичний диск округлої форми на якому наявні відеозаписи в середині приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою АДРЕСА_2 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000403 від 03.11.2023, слід залишити зберігатись там же.

Керуючись ст.ст. 370,373,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України , призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади , пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на строк 1/ один / рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов"язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у кримінальному провадженні: оптичний диск округлої форми на якому наявні відеозаписи в середині приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою АДРЕСА_2 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000403 від 03.11.2023- залишити зберігатись там же.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Рівненської області через Березнівський районний суд Рівненської області.

Суддя: ОСОБА_1