Провадження № 1-кс/947/4506/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника власника майнаОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 000045 від 15.09.2021, за ознаками крмиінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_3 , в якому просить: скасувати частково заходи забезпечення кримінального провадження № 000045 від 15.09.2021, застосовані згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 13.10.2021 у справі № 947/31123/21, провадження № 1-кс/31123/21, а саме: скасувати заборону здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо двокімнатної квартири загальною площею 91, 7 кв.м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що законним власником квартири АДРЕСА_2 поновлені порушені права на підставі судового рішення у справі № 522/5192/23, яке набрало законної сили, приймаючи до уваги ту обставину, що заборона здійснення будь-яких реєстраційних дій, яка накладена ухвалою слідчого судді від 13.10.2021 у справі № 947/31123/21, є перешкодою у повному виконанні рішення суду про витребування майна з незаконного володіння ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 шляхом проведення державним реєстратором перереєстрації права власності з ОСОБА_6 на ОСОБА_3 , вважає, що наразі існує реальна потреба у частковому скасуванні арешту, накладеного слідчим суддею, в частині заборони здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо квартири АДРЕСА_2 , що і стало підставою для звернення до слідчого судді з даним клопотанням.

В судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомив, що сторона обвинувачення не заперечує проти задоволення клопотання потерплої строни про скасування арешту.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, приймаючи до уваги думку учасників судового процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000445 від 15.09.2021, яке зареєстровано за фактом заволодіння чужим нерухомим майном групою невстановлених осіб шляхом обману та підробки документів, за ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.10.2021 року у справі №947/31123/21 (провадження 1-кс/14118/21) задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме двокімнатну квартиру загальною площею 91,7 кв. м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження, користування майном, а також забороною здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо вказаного майна.

Слідчим суддею встановлено, що арешт на квартиру АДРЕСА_2 було накладено ухвалою слідчого судді з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існували підстави припускати спроби заволодіння вказаною квартирою, шахрайським шляхом.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано 25.03.2020 за ОСОБА_6 на підставі документів, нібито виданих ПП ВКФ «Мікромегас», а саме: довідки № 16оф від 26.10.2018, акту приймання-передачі майнових прав №МП107к.8п.2с/А16 від 26.10.2018; акту приймання-передачі нерухомого майна № 107-кв/МП від 26.10.2018; виписки № 16оф від 26.10.2018; договору купівлі-продажу майнових прав № МП107к.8п.2с/А16 від 27.09.2011.

Разом з тим, в ході досудового розслідування встановлено, що зазначені вище документи зі боку ПП ВКФ «Мікромегас» не укладались, не складались та не видавались, а інвестором, який закріплений за новозбудованим приміщенням: квартирою АДРЕСА_2 , є ОСОБА_7 (змінено ім`я на ОСОБА_8 .

Рішенням Приморського районного суду від 24.10.2023 у справі № 522/5192/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 за участю третьої особи ПП ВКФ «Мікромегас» витребувано на користь ОСОБА_3 з незаконного володіння ОСОБА_6 об`єкт нерухомого майна: квартиру загальною площею 91,7 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101). Вказане рішення набрало законної сили.

Згідно статті 18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

У відповідності до приписів статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.11.2018 у справі 183/1617/16, однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З огляду на вказане у разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем.

Аналогічна правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 26.05.2022 у справі № 5013/458/11 (912/596/21).

За змістом пункту 6 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставами для відмови в державній реєстрації прав є, серед іншого, наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, крім випадків, визначених цим Законом.

В свою чергу, пунктом 1 частини 4 зазначеної статті передбачено, що відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, сам по собі арешт, накладений ухвалою слідчого судді, не створює перешкод у виконанні рішення Приморського районного суду від 24.10.2023 у справі № 522/5192/23, яке набрало законної сили, яким відновлене порушене право ОСОБА_3 як законного власника квартири АДРЕСА_2 .

В той же час, вищевказаною ухвалою слідчого судді, серед іншого, заборонено вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вказаної квартири, що унеможливлює проведення державної реєстрації права власності за ОСОБА_3 як за законним власником на зазначену квартиру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, яким поновлені її порушені права.

На слідчого суддю покладено функцію судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України), і він наділений кримінально-процесуальним законодавством повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати.

Відповідно до ч. 2 статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на вказане вище, беручи до уваги, відсутність заперечень з приводу скасування заборони з боку прокурора, слідчий суддя вважає доведеним той факт, що в подальшому застосуванні заборони здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо вкаханої вище квартири, відпала потреба і подальше його збереження матиме характер надмірного тягаря, невиправдано обмежуватиме права нового власника, а тому клопотання слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 000045 від 15.09.2021, за ознаками крмиінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України задовольнити.

Скасувати частково заходи забезпечення кримінального провадження № 000045 від 15.09.2021, застосовані згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 13.10.2021 у справі № 947/31123/21, провадження № 1-кс/31123/21, а саме: скасувати заборону здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо двокімнатної квартири загальною площею 91, 7 кв.м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1