Справа № 203/954/21
Провадження № 1-кп/0203/219/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

особи, стосовно якої ставиться питання про застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

законного представника особи, стосовно якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду у м. Дніпрі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0002194 від 20.12.2020 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Козелець Чернігівської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого програмістом в ТОВ «Фавор-АЙ ТІ», інваліда 3 групи, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_8 , 2009 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2020 року приблизно о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , знаходився у приміщенні магазину «АТБ», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де робив необхідні йому покупки.

Далі, підійшовши в район касової зони вищевказаного магазину, де також знаходився потерпілий ОСОБА_9 , ОСОБА_5 наніс два удари правою ногою в область коліна потерпілого ОСОБА_9 , після чого схопив його та відтягнув його до столу, об який декілька разів вдарив головою потерпілого ОСОБА_9 , від чого останній впав на підлогу, де ОСОБА_5 , сидячи зверху потерпілого ОСОБА_9 , наніс йому приблизно п`ять ударів кулаком руки по голові, далі ОСОБА_5 підвівся та наніс один удар ногою в область живота потерпілого ОСОБА_9 , після чого відтягнув потерпілого в сторону, де наніс не менше вісімнадцяти ударів кулаком правої руки та не менше семи ударів ногою по голові потерпілого ОСОБА_9 , від яких останній втратив свідомість, та став перебувати в безпорадному стані.

Однак ОСОБА_5 , на цьому не припинив свої суспільно небезпечні дії, та продовжив наносити удари по життєво-важливим органам потерпілого ОСОБА_9 , внаслідок яких могла настати смерть останнього, а саме: не менше двадцяти п`яти ударів ногою по тулубу потерпілого ОСОБА_9 , при цьому удари приходились в область печінки, нирок, та майже усіх відділів хребта, не менше восьми ударів ногою по голові в область обличчя та потилиці та не менше чотирьох ударів кулаками рук по обличчю, після чого ОСОБА_5 , взяв свої покупки та покинув приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », однак не зупинившись на вчиненому, через декілька хвилин повернувся та продовжив наносити удари ногами по колінам та тулубу потерпілого ОСОБА_9 , доки його протиправні, суспільно небезпечні дії не були зупинені працівниками охорони та працівниками управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.

В результаті своїх суспільно небезпечних дій, ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_9 , тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани у лівій скронево-тім`яній області, поверхневої забійної рани або глибокого садна у зовнішнього кута лівої надбрівної дуги з переходом на верхню повіку лівого ока, синців та саден на обличчі, гематоми правої вушної раковини, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).

У судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що 19.12.2020 року в АДРЕСА_2 він пішов в магазин АТБ за покупками, де у нього з потерпілим стався словесний конфлікт, який перейшов в нещасний випадок. Зазначив, що саму подію не пам`ятає, але на відео з камер спостереження магазину АТБ, він себе впізнав. Також, вказав, що не бажав, аби так сталося.

Законний представник ОСОБА_6 пояснила в судовому засіданні, що її син - ОСОБА_5 через психічне захворювання лікувався стаціонарно. В даний час проходить лікування амбулаторно, та призначене йому лікування є ефективним.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про здійснення розгляду клопотання прокурора за його відсутності, за участі його представника адвоката ОСОБА_4 . Також, зазначив, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 підтримує та просить його задовольнити.

Від допиту свідків сторона обвинувачення відмовилася. Не наполягали на їх допиті і інші учасники судового провадження.

Крім пояснень ОСОБА_5 , обґрунтованість клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_5 в повному обсязі підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими у судовому засіданні доказами, належність та допустимість яких ніким не оспорювалась, а саме:

- висновком експерта №3 від 16.01.2021 року (т.1 а.п. 29);

- висновком експерта №239е від 01.02.2021 року (т.1 а.п.65-70);

- протоколом огляду місця події від 19.12.2020 року та ілюстративною таблицею до нього (т.1 а.п. 72-76);

- протоколом огляду відеозапису з магазину «АТБ» від 20.12.2010 року (т.1 а.п. 81-83);

- диском з відеозаписом з відеозаписом з камер спостережень, які розташовані в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 від 19.12.2020 року (т.1 а.п. 85);

- висновком експерта № 14 від 20.01.2021 року з додатками (т.1 а.п. 120-124);

- висновком експерта № 13 від 19.01.2021 року (т.1 а.п. 158-159);

- висновком експерта № 1031 від 28.12.2020 року (т.1 а.п. 167-168);

- висновком експерта № 3586е від 23.12.2020 року з фототаблицею до нього (т.1 а.п. 173-177);

- висновком судово-психіатричного експерта № 14 від 11.02.2021 року (т.2 а.п. 1-8);

- висновком комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №540 від 19.09.2023 року (т. 5 а.с. 110-120).

Отже, дослідивши надані прокурором докази, а також, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, тобто дії які виразились у спричиненні потерпілому ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримала подане клопотання та просила застосувати до ОСОБА_5 за вчинене ним суспільно небезпечне діяння примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Представник потерпілого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора.

Законний представник ОСОБА_6 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, з огляду на висновок комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.

Захисник ОСОБА_7 зазначив, що з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів, не має заперечень щодо задоволення клопотання прокурора.

ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення заявленого прокурором клопотання.

Так, ч. 2 ст. 19 КК України передбачено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Частиною 2 ст. 513 КПК України визначено, що визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до вимог ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

При цьому, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які зокрема вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння (п. 1 ч. 1 ст. 93 КК України).

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Пункт 5 частини 1 статті 513 КПК України покладає саме на суд обов`язок під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру, у разі застосування таких заходів, визначати їх вид.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КК України обрання судом певного виду примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.

При цьому, судом враховуються роз`яснення Верховного Суду України, викладені в абз. 2 п. 15 постанови Пленуму №7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», а також, висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16.01.2023 року (справа №761/37225/20), де визначено, що для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме). При цьому в ухвалі суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру, проте необхідно зазначити про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до цього закладу запобіжного заходу (якщо останній був застосований).

Так, відповідно до висновку комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №540 від 19.09.2023 року зазначено, що у ОСОБА_5 на теперішній час, мають місце ознаки психічного розладу в формі параноїдної шизофренії, стан неповної ремісії (F20.04 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду). За його психічним станом на теперішній час, показане застосування примусових заходів медичного характеру з наданням амбулаторної психіатричної допомоги з метою його обов?язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь.

Отже, враховуючи вищенаведене, обставини вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, характер і тяжкість його захворювання, а також, ступень небезпечності останнього для себе та інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 на момент постановлення ухвали не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 92-94 КК України, ст.ст. 369, 371, 372, 393, 395, 503-516, 532-534 КПК України, ст.ст. 13, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинене ним суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 на момент постановлення ухвали не обирався.

Речові докази:

- штани сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору та кросівки з слідами бурого кольору, які зберігаються в камері схову речових доказів ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, знищити;

- диск ДВД-Р, з відеозаписом з камер відеоспостережень, які розташовані в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; зразок крові потерпілого ОСОБА_9 , 2001 р.н., який знаходиться в паперовому конверті; змив на марлевий тампон РБК, який знаходиться в паперовому конверті; змиви з обох долонь рук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на стерильні марлі та контроль марлі; зразок крові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на марлі, який знаходиться в паперовому конверті, зберігати в матеріалах кримінального провадження №0002194 від 20.12.2021 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1