Справа №443/1683/23
Провадження №1-кп/443/21/24
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

11 березня 2024 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

представника потерпілого ОСОБА_16 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255 КК України (в редакції Закону №2341-ІІІ від 05.04.2001), ч.1 ст.255 КК України (в редакції Закону №671-ІХ від 04.06.2020), ч.ч.2, 3 ст.27, ч.4 ст.28 - ч.4 ст.190, ч.3 ст.15, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28 - ч.4 ст.190, ч.ч. 2, 3 ст.27, ч.4 ст.28 - ч.3 ст.209, ч.1 ст.14, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28 - ч.3 ст.209, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, - ч.ч.3, 4 ст.358 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції Закону №2341-ІІІ від 05.04.2001), ч.2 ст.255 КК України (в редакції Закону №671-ІХ від 04.06.2020), ч.ч.2, 3 ст.27, ч.4 ст.28 - ч.4 ст.190, ч.3 ст.15, ч.ч.2, 3 ст.27, ч.4 ст.28 - ч.4 ст.190, ч.ч.2, 3 ст.27, ч.4 ст.28 - ч.3 ст.209, ч.1 ст.14, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 - ч.3 ст.209, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28 - ч.ч.3, 4 ст.358 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції Закону №2341-ІІІ від 05.04.2001), ч.2 ст.255 КК України (в редакції Закону №671-ІХ від 04.06.2020), ч.ч.2, 3 ст.27, ч.4 ст.28 - ч.4 ст.190, ч.3 ст.15, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28 - ч.4 ст.190, ч.ч. 2, 3 ст.27, ч.4 ст.28 - ч.3 ст.209, ч.1 ст.14, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 - ч.3 ст.209, ч.ч.2,.3 ст.27, ч.4 ст.28 - ч.ч.3, 4 ст.358 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції Закону №2341-ІІІ від 05.04.2001), ч.2 ст.255 КК України (в редакції Закону №671-ІХ від 04.06.2020), ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 - ч.4 ст.190, ч.3 ст.15 - ч.4 ст.190, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28 - ч.3 ст.209, ч.1 ст.14, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28 - ч.3 ст.209, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28 - ч.ч.3, 4 ст.358 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції Закону №2341-ІІІ від 05.04.2001), ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 - ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.3 ст.15, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28 - ч.4 ст.190, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28 - ч.ч.3, 4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :

в провадженні Жидачівського районного суду Львівської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_17 подано клопотання про зміну запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_7 тримання під вартою на більш м`який, зокрема домашній арешт у нічний час або заставу у розмірі до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 22.08.2023 ОСОБА_7 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою з альтернативою застави 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 805 200 грн. Ризики враховані при продовженні запобіжного заходу на сьогодні втратили свою актуальність. Зокрема, сама тяжкість покарання не може бути підставою для тривалих періодів тримання під вартою. Ризик щодо можливості переховування підозрюваного від суду не знайшов свого підтвердження наданими та дослідженими доказами. На даний час досудове розслідування є завершеним, а майно, що підлягає конфіскації арештованим, а тому ризик знищення, приховування та спотворення доказів є надуманим та не підтвердженим жодним доказом. Ризик впливу на свідків чи потерпілих є лише припущенням сторони обвинувачення та ОСОБА_7 таких дій вчиняти не буде та не немає наміру перешкоджати ходу судового розгляду у такий спосіб. Розмір застави, визначений ОСОБА_7 є непомірним для нього, враховуючи його майновий та сімейний стан. Підозра обґрунтована рядом доказів, які не мають жодного посилання на їх отримання щодо ОСОБА_7 , інші докази це процесуальні рішення.

Прокурором подано письмові заперечення на клопотання про зміну запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_7 на більш м`який, згідно яких просить відмовити в задоволенні клопотання, мотивуючи тим, що твердження захисника суперечать матеріалам кримінального провадження. Так, ОСОБА_7 є активним учасником злочинної організації, діяльність якої була спрямована на заволодіння грошовими коштами суб`єктів господарювання в аграрній сфері в особливо великих розмірах. Дії ОСОБА_7 були кваліфіковані за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції Закону №2341-ІІІ від 05.04.2001), ч.2 ст.255 КК України (в редакції Закону №671-ІХ від 04.06.2020), ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 - ч.4 ст.190, ч.3 ст.15 - ч.4 ст.190, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28 - ч.3 ст.209, ч.1 ст.14, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28 - ч.3 ст.209, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28 - ч.ч.3, 4 ст.358 КК України. Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 неодноразово перевірено слідчими суддями Печерського районного суду м.Києва 17.02.2023, 13.03.2023, 05.05.2023 та 27.06.2023 при обранні та продовженні такого запобіжного заходу. З огляду на встановлені матеріалами кримінального провадження активні дії ОСОБА_7 , слідчі судді дійшли висновку, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у тому числі використовуючи підроблені паспорти громадян України, які були виявлені за місцем проживання останнього. Окрім того, ОСОБА_7 раніше притягався до кримінальної відповідальності, зокрема 19.07.2026 йому повідомлено про підозру за ч.3 ст.368 КК України та перебуваючи під слідством надалі продовжив вчинення протиправних дій у 2018 році. Такі відомості характеризують ОСОБА_7 з негативної сторони як особу, яка схильна до вчинення протиправних дій. Також, ОСОБА_7 порушив покладений на нього обов`язок утриматись від спілкування з іншими підозрюваними та перебуваючи в умовах слідчого ізолятора неодноразово спілкувався з ОСОБА_9 по телефону. Відтак, ризики, враховані при обранні та продовженні запобіжного заходу обґрунтовані. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної поведінки ОСОБА_7 . При цьому, ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м.Києва зменшено розмір застави з 10 736 000 до 2 684 000, а в подальшому до 805200 грн.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні клопотання заперечив.

Обвинувачені та їх захисники клопотання підтримали.

Представник потерпілого клопотання заперечив.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши подане клопотання, суд приходить до наступного висновку.

По даному кримінальному провадженню обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 22.08.2023 продовжено та визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200 грн.

Станом на день розгляду клопотання, у зв`язку із сплатою визначеної застави, до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді застави.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Розглядаючи подане клопотання, суд враховує положення статей 177, 178 КПК України щодо мети та підстави застосування запобіжного заходу, а також обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Одночано, згідно приписів п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до пункту 3 статті 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Однак, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальногромадянських прав та інтересів потерпілих. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Водночас суд виходить із необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України, зокрема запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Будь-яких достатніх даних про відсутність чи зменшення ризиків, визначених статтею 177 КПК України, які були враховані при постановленні слідчим суддею Печерського районного суду м.Києва ухвали від 22.08.2023, в підготовчому судовому засіданні не встановлено.

Додані до клопотання письмові докази на підтвердження сімейного становища ОСОБА_7 та стану здоров`я членів його сім`ї, соціальних зв`язків були враховані слідчими суддями при постановленні ухвал про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та жодним чином не свідчать про відсутність чи зменшення ризиків, зазначених прокурором.

Запобіжний захід у виді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200 грн відповідає не лише особі обвинуваченого, а й розміру матеріальних збитків завданих потерпілим, характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, які, зокрема є особливо тяжкими злочинами та за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад сім років без альтернативи застосування більш м`якого покарання, такий виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню його від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відтак, суд доходить переконання, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, а тому відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Керуючись ст.ст.177, 183, 315 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_17 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 15 березня 2024 року.

Головуючий ОСОБА_1