Справа № 243/398/24
Провадження № 1-кп/243/455/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 01.01.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Свердловська Луганської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 09.02.2023 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за . 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.07.2007 по справі № 2-3863-2007 та на підставі виконавчого листа від 30.07.2007 ОСОБА_4 зобов`язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх його видів заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття, щомісяця, починаючи з 12.07.2007 року.

09.02.2023 ОСОБА_4 був засуджений Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, та звільнений від відбування покарання, у відповідності до ст. 75, 76 КК України, із встановленням випробувального терміну тривалістю 1 рік.

ОСОБА_4 є фізично здоровою особою, працездатним, обізнаним про обов`язок сплати аліментів на утримання своєї дитини. При цьому, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), будучи раніше судим судом за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, ігноруючи рішення суду та злісно ухиляючись від його виконання шляхом несплати аліментів, діючи всупереч ст. 51 Конституції України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, ОСОБА_4 не приймає участь в утриманні та вихованні дитини, неповнолітнього сина ОСОБА_7 , виплату аліментів не здійснює.

За період виникнення заборгованості, а саме - з березня 2023 року по 15.01.2024, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштовувався, заходів до пошуку роботи не вживав, до центру зайнятості населення не звертався, отримував певний дохід від тимчасових (неофіційних) робіт, однак жодних виплат аліментів на користь неповнолітньої дитини не зробив. Будучи обізнаним про необхідність виконання свого обов`язку та можливість настання кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 злісно ухилився від сплати аліментів, що призвело до виникнення заборгованості по виплаті аліментів, починаючи з березня 2023 року по 15.01.2024, в розмірі 34816 гривні 93 копійки, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчиненому особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 164 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, які зазначені в обвинувальному акті. Зазначив, що, дійсно, у нього є неповнолітній син ОСОБА_8 , на утримання якого він має сплачувати аліменти за рішенням суду. Обвинувачений підтвердив, що у нього є заборгованість за аліментами в сумі 34816,93 грн. За весь час ОСОБА_4 сплатив 7 тис грн аліментів, та більше сплатити не мав можливості, оскільки не було роботи. Наразі ОСОБА_4 працевлаштувався та буде далі сплачувати аліменти. Покаявся, просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні не брала участь, надіслала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності.

Крім того, що ОСОБА_4 повністю визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному проступку, його вина також підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 0000004 віл 01.01.2024, згідно з яким 01.01.2024 до ЧЧ ВП № 4 Краматорського РУП надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_4 не сплачує аліменти на утримання їх спільної дитини, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-заявою ОСОБА_6 від 01.01.2024, в якій остання просить притягнути до кримінальної відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_4 , який не сплачує аліменти на утримання їх спільного дитини, сина ОСОБА_7 ;

-свідоцтвом про народження неповнолітнього ОСОБА_7 серії НОМЕР_2 від 14.02.2006, згідно якого батьками неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ;

-заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.05.2011, яким розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ;

-рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.08.2007 по справі № 2-3827/2007, згідно якого вирішено стягнути аліменти з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на її утримання в розмірі частини усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи стягнення з 12.07.2007, до досягнення сином ОСОБА_8 трирічного віку або до зміни сімейного чи матеріального становища позивача, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.07.2007 по справі № 2-3863/2007, згідно якого вирішено стягувати аліменти з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого державною для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.07.2007 і до досягнення дитиною повноліття;

-довідкою-розрахунком від 15.01.2024 № АСВП 25614212, згідно якої розмір заборгованості боржника ОСОБА_4 за аліментами на утримання неповнолітнього сина станом на 15.01.2024 складає суму 34816,93 грн;

-постановою про відкриття виконавчого провадження № 25614212, з виконання виконавчого листа № 2-3863, виданого 30.07.2007 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_6 ;

-інформацією про виконавче провадження № 25614212 від 04.01.2024, згідно якої у виконавчому провадженні відносно боржника ОСОБА_4 17.05.2023 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, 17.05.2023 встановлено тимчасове обмеження у праві користування зброєю, 17.05.2023 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, 17.05.2023 звернуто стягнення на кошти на рахунках боржника, 17.05.2023 накладено арешт на кошти боржника;

-виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого державною для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.07.2007 і до досягнення дитиною повноліття, виданим 30.07.2007;

-підписками ОСОБА_4 від 05.02.2018 та 10.05.2018 про зобов`язання працевлаштуватися;

-листом Слов`янського міського центру зайнятості від 04.01.2024 № 19/03/01-28-24, згідно якого ОСОБА_4 за сприянням у працевлаштуванні до Слов`янського міського центру зайнятості не звертався, на обліку безробітних не перебував.

Оскільки ОСОБА_4 повністю визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному проступку, то у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме - в частині проведення допиту потерпілої та свідків. При цьому, суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність позиції обвинуваченого, а також роз`яснив, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши в судовому засіданні фактичні обставини вчинення кримінального проступку, а також надані в судовому засіданні пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мала місце, вина обвинуваченого доведена повністю, його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 164 КК України, а саме, - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 164 КК України.

При визначенні міри покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги: конкретні обставини вчиненого обвинуваченим; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, віднесене до категорії кримінальних проступків; сукупність усіх обставин вчиненого; характер, ступінь суспільної небезпеки; враховуються відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який офіційно не працевлаштований, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; перебуває на обліку у нарколога з 30.05.2000 з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності; за місцем мешкання характеризується нейтрально; за сприянням у працевлаштуванні до Слов`янського міського центру зайнятості не звертався, на обліку безробітних не перебував.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, вимоги ч. 2 ст. 50 Кримінального Кодексу України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, - у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 09.02.2023 ОСОБА_4 вже був засуджений на підставі вирока Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч. 1 ст. 164 КК України, та йому було призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, ОСОБА_4 було звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік. Вказана судимість не знята та не погашена, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, продовжив ухилятися від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , у зв`язку з чим станом на 15.01.2024 розмір заборгованості за аліментами склав суму 34816,93 грн. Отже, інкримінований ОСОБА_4 кримінальний проступок за ч. 2 ст. 164 КК України був вчинений останнім в період іспитового строку.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи наведене, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, суд вважає за необхідне частково приєднати до покарання за цим вироком не відбуте покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.02.2023, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На думку суду, вказане покарання обвинуваченому ОСОБА_4 буде справедливим, необхідним, достатнім та таким, що відповідає меті покарання, в тому числі буде стримуючим запобіжником вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.02.2023 остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення цього вирока до виконання.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 судом не застосовувались.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У відповідності до ч. 2 ст. 394 КПК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1

Донецької області