Справа № 751/1309/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/100/24
Категорія - інші скарги. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

28 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

захисника - адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 12 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_10 , про скасування повідомлення про підозру від 28 листопада 2023 року ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за №0000020 від 20 квітня 2022 року.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим дотримано процедуру вручення ОСОБА_10 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 28 листопада 2023 року відповідно до порядку, встановленого ч.2 ст. 135 КПК України, а надані стороною обвинувачення докази є достатніми для даної стадії щодо встановлення вірогідної причетності ОСОБА_10 до вчинення інкримінованих правопорушень та для повідомлення йому про підозру.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити скаргу подану в порядку п.10 ч.1 ст. 303 КПК України та скасувати письмове повідомлення про підозру ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, що складене 28 листопада 2023 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000020 від 20 квітня 2022 року.

Вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, повідомлення про підозру не було особисто вручено та оголошено ОСОБА_10 , йому не роз`яснено прав, а всі документи надійшли без підпису підозрюваного на адресу ТОВ «Шишкін спа ценр». Вважає, що повідомлення про підозру грунтується лише на припущеннях органу досудового розслідування та є необґрунтованим, без підтвердження достатніми доказами, а також вручене з порушенням процесуального порядку. Звертає увагу слідчого судді, що сам ОСОБА_10 виїхав разом з сім`єю за кордон, у зв`язку з військовими діями рф та до складання повідомлення йому про підозру. Крім цього, акцентує увагу на тому, що ОСОБА_10 не керує ТОВ «Шишкін спа ценр», а є лише засновником підприємства. Направлення ж листа на адресу підприємства, адвокат, з посиланням на ст.ст. 133, 135, 278 КПК України, не вважає ані повідомленням про підозру, ані оголошенням його, ані врученням як процесуального документа за місцем роботи або викликом особи.

Звертаючи увагу на положення глави 22 КПК України, зокрема, ст.ст. 277-278 КПК України, апелянт переконаний, що повідомлення про підозру ОСОБА_10 , хоча і складено, проте стороною обвинувачення жодним чином не було доведено, що належним чином вручене останньому, а отже, свідчить про недотримання порядку вручення підозри, з огляду на положення ст.ст. 11, 133, 135, 541, 551 КПК України. Підкреслює, що у судовому засіданні було встановлено, що орган досудового розслідування та процесуальний прокурор достовірно були поінформовані про виїзд ОСОБА_10 за кордон, який на сьогодні не повернувся. І саме стороною обвинувачення надані відповідні докази щодо виїзду ОСОБА_10 за межи території України. Вважає безпідставним твердження прокурора про те, що оскільки ОСОБА_10 виїхав за межі України тимчасово, а отже, не має статусу ПМЖ в іншій державі, а тому орган досудового розслідування правомірно надсилав ОСОБА_10 повістки, виклики та повідомлення про підозру за адресами в Україні. Зазначає, що отримання постійного місця проживання і іншій країні є правом, а не обов`язком людини, а тому не отримання такого статусу, не може бути підставою для застосування положень ч.2 ст. 135 КПК України. В даному ж випадку має значення встановлення органом досудового розслідування фактичних обставин - відсутність ОСОБА_10 на території України з 19 жовтня 2022 року і на цей час (28 листопада 2023р.) Відтак, сторона обвинувачення мала вжити заходів щодо встановлення місцезнаходження особи за кордоном у порядку міжнародного співробітництва, а вже потім здійснити процесуальну дію щодо повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України.

З огляду на вказане, захисник наполягає на тому, що повідомлення ОСОБА_10 здійснено без дотримання належної процедури вручення письмового повідомлення про підозру, що свідчить про не набуття ОСОБА_10 статусу підозрюваного у зазначеному кримінальному провадженні.

Крім цього, адвокат переконаний, що сам текст повідомлення про підозру ОСОБА_10 дає підстави стверджувати про надуманий характер самої підозри, яка грунтується виключно на припущеннях і не підтверджується жодним належним та допустимим доказом.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги, ухвалу слідчого суддів вважав незаконною та необґрунтованою, просив її скасувати та скасувати письмове повідомлення про підозру ОСОБА_10 , прокурора і слідчого, які вважали скаргу безпідставною, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу адвоката залишити без задоволення.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України повідомлення слідчого, прокурора про підозру може бути оскаржено слідчому судді.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави стверджувати те, що під час розгляду слідчим суддею цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання при повідомленні особі про підозру вимог глави 22 КПК України, зокрема, відповідність підозри вимогам статей 276-278 цього Кодексу.

Тобто, слідчий суддя повинен перевірити дотримання органом досудового розслідування чи дізнання процесуального порядку повідомлення про підозру. А саме: 1) чи в передбачених законом випадках здійснено повідомлення про підозру; 2) чи уповноваженою особою прийняте процесуальне рішення та здійснено вказану процесуальну дію; 3) чи відповідає повідомлення про підозру вимогам ст. 277 КПК України (щодо змісту такого); 4) чи дотримано порядок та строк вручення повідомлення про підозру (ст. 278 КПК України); 5) чи дотримано прав особи, якій повідомлено про підозру.

Загальний порядок повідомлення про підозру передбачений главою 22 КПК України, із системного аналізу якої вбачається, що процедуру здійснення повідомлення про підозру особі умовно можна поділити на такі етапи:

1) етап прийняття рішення щодо необхідності здійснення особі повідомлення про підозру, який передбачає перевірку підстав здійснення такого повідомлення згідно з ч. 1 ст. 276 КПК України;

2) етап об`єктивації/вираження сформованого внутрішнього волевиявлення уповноваженої посадової особи щодо прийнятого рішення в зовнішню форму шляхом складання тексту повідомлення про підозру відповідно до вимог, передбачених ст.277 КПК, та його підписання;

3) етап доведення інформації до відома адресата, щодо якого прийняте рішення про повідомлення про підозру, шляхом безпосереднього вручення його тексту особі згідно зі ст. 278 КПК України.

Дотримання встановленої правової процедури повідомлення про підозру означає, що дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону.

Порушення порядку повідомлення про підозру призводить до нівелювання завдань кримінального провадження, окреслених у ст. 2 КПК України, що полягають в охороні прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення того, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру.

У той же час підозра повинна бути обґрунтованою, оскільки закон вимагає, що особа обов`язково повідомляється про підозру передусім за наявності достатніх доказів для її підозри у вчиненні кримінального правопорушення (п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України).

Як убачається з матеріалів справи у провадженні СУ ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному №0000020 від 20.01.2022р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 190 КК України.

28 листопада 2023 року слідчим у кримінальному провадженні №0000020 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 направлено повідомлення про підозру, складене 28 листопада 2023 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 (у редакції від 22.11.2018 року) КК України, та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Також, один примірник повідомлення про підозру ОСОБА_11 та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного слідчим вручено під розписку житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання останнього.

Крім цього, слідчим повідомлення про підозру ОСОБА_11 та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного направлено до адміністрації ТОВ «Шишкін спа центр» - до адміністрації за місцем роботи останнього.

Згідно з вимогами статті 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Із змісту повідомлення про підозру ОСОБА_10 від 28 листопада 2023 року вбачається, що воно складено слідчим за погодженням із прокурором, у ньому зазначено прізвище та посада слідчого, який здійснював повідомлення, анкетні відомості (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) особи, якій повідомлено про підозру, найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення, зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 , а також інші суттєві обставини, які відомі на момент повідомлення про підозру.

Крім того, у повідомленні про підозру ОСОБА_10 зазначені права підозрюваного, міститься підпис слідчого, який здійснив повідомлення, підпис прокурора, який його погодив.

Разом з тим апеляційний суд звертає увагу на те, що на стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри має перевірятися слідчим суддею не з точки зору доведеності вини, а з точки зору того, що після повідомлення особи про її підозру у вчиненні кримінального правопорушення органом досудового слідства дотримуються вимоги кримінального процесуального закону щодо розумних строків проведення досудового слідства та дотримання органом досудового слідства прав та свобод підозрюваної особи під час слідства.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про відсутність доказів вини ОСОБА_10 за повідомленою підозрою, оскільки слідчий суддя, здійснюючи судовий розгляд скарги на повідомлення про підозру не уповноважений досліджувати та оцінювати докази, що стали підставою для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та надавати юридичну кваліфікацію діям підозрюваної особи.

Доводи адвоката про вручення повідомлення про підозру з порушенням процесуального порядку, що полягає у неврученні такого повідомлення особисто ОСОБА_10 , без його оголошення та без роз`яснення прав, а направлення повідомлення на адресу ТОВ «Шишкін спа ценр», не заслуговує на увагу з тих підстав, що, як вірно встановлено слідчим суддею суду першої інстанції, ОСОБА_10 здійснив перетинання кордону України 19 жовтня 2022 року і на даний час на територію України не повертався, що підтверджується відповіддю ГЦОІ ДПС України від 19 грудня 2023 року.

При цьому, дозвіл на виїзд за межі України ОСОБА_10 отримав на підставі розпорядження начальника Чернігівської обласної військової адміністрації від 30 вересня 2022 року №119-зв, термін, на який прийнято рішення про виїзд - 18.10.2022-18.11.2022.

Крім цього, з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №31874232 вбачається, що ОСОБА_10 являється керівником юридичної особи ТОВ «Шишкін спа готель».

Відтак, ОСОБА_10 залишив територію України і перебуває за її межами поза дозволеного строку, встановленого розпорядженням начальника Чернігівської обласної військової адміністрації від 30 вересня 2022 року №119-зв, на даний час до України не повернувся, обіймає посаду керівника ТОВ «Шишкін спа готель», має в Україні зареєстроване постійне місце проживання, з реєстрації в зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до іншої країни не знятий, а тому висновки слідчого судді про дотримання слідчим процедури вручення ОСОБА_10 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 28.11.2023 року відповідно до порядку, встановленого ч.2 ст. 135 КПК України, є цілком обґрунтованими, з посиланням на відповідні досліджені докази та норми процесуального законодавства.

Отже, усі встановлені слідчим суддею фактичні обставини неможливості особисто вручити ОСОБА_10 повідомлення про підозру, мали місце та виправдовують подальші дії слідчого і прокурора щодо направлення повідомлення не тільки за місцем роботи, а, у першу чергу, за місцем фактичного проживання особи, та примірник повідомлення про підозру ОСОБА_11 , разом з пам`яткою про процесуальні права та обов`язки підозрюваного слідчим вручено під розписку житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання останнього, що співвідноситься з доводами адвоката, який підкреслює, що ОСОБА_10 не має постійного місця проживання за кордоном і це є його правом, а відтак, слідчим дотримано порядок повідомлення про підозру, який відповідає положенням Глави 22 КПК України.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 лютого 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_9 про скасування повідомлення про підозру від 28 листопада 2023 року ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2