Справа № 947/2453/24
Провадження № 1-кс/947/2829/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000012 від 25.07.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.203-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, Підрозділом Територіального управління БЕБ в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 25.07.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.203-2 КК України.

Так, відповідно до Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» від 14.07.2020 №768-IX (далі Закон № 768-IX), який впроваджує порядок організації та проведення азартних ігор казино в мережі Інтернет, що провадиться виключно на підставі ліцензії на провадження діяльності з організації та проведення азартних ігор казино у мережі Інтернет, а також яким внесено зміни до ст. 2032 «Незаконна діяльність з організації або проведення азартних ігор, лотерей» КК України, які набули чинності 12.09.2020, та встановлюють відповідальність за незаконну діяльність з організації або проведення азартних ігор, лотерей.

Відповідно до п.1 ст.1 Закону №768-IX азартною грою є будь-яка гра, умовою участі в якій є внесення гравцем ставки, що дає право на отримання виграшу (призу), імовірність отримання і розмір якого повністю або частково залежать від випадковості, а також знань і майстерності гравця.

Згідно з п. 39 ст. 1 Закону № 768-IX організатором азартних ігор казино в мережі Інтернет є юридична особа резидент України, яка на підставі отриманої ліцензії має право здійснювати діяльність з організації та проведення азартних ігор казино в мережі Інтернет відповідно до цього Закону.

Так, зокрема наявна інформація, що невідома на теперішній час група осіб, шляхом здійснення незаконної та протиправної діяльної у сфері грального бізнесу, а саме: відкриття та функціонування на території міста Одеси близько 25 гральних залів, де надаються послуги азартних ігор за готівку, без відповідних на це ліцензій сертифікованого та підключеного до Державної системи онлайн-моніторингу грального обладнання, та онлайн-систем організаторів азартних ігор, в тому числі під прикриттям ліцензованих суб`єктів, в порушення вимог ЗУ «Про заборону грального бізнесу в Україні» та ЗУ «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор», отримуючи та не декларуючи дохід від діяльності таких закладів, ухиляється від сплати податків, що призводить до ненадходження в бюджет держави коштів в особливо великих розмірах.

В ході проведення досудового розслідуванням встановлено, що незважаючи на вставлений законодавством порядок діяльності щодо організації та проведення азартних ігор з подальшими відповідними змінами, у невстановлений в ході розслідування час та невстановленому місці у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел на зайняття незаконним гральним бізнесом з метою незаконного збагачення.

Так, маючи лідерські здібності, будучи комунікабельною та вміючи легко входити в довіру до людей, реалізовуючи свій злочинний намір, перебуваючи у м. Одесі у невстановлений в ході досудового розслідування час, заздалегідь підшукала осіб, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та інших невстановлених в ході досудового розслідування осіб, з якими змовилась про спільне забезпечення діяльності та безперебійного функціонування інтерактивних гральних залів розташованих на території м.Одеса, при цьому усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та з метою отримання прибутку на свою користь та користь зазначених співучасників, безпосередньо організувала азартні ігри без відповідної ліцензії.

В подальшому, у невстановлений в ході досудового розслідування час, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на заняття незаконним гральним бізнесом попередньо змовившись з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, довела до учасників зазначеної групи осіб та узгодила між ними виконання відведених їм ролей, розмір заробітної плати кожного з них, розміри штрафних санкцій до їх заробітних плат за неналежне виконання покладених ОСОБА_4 обов`язків, час роботи гральних залів, порядок та час інкасації гральних залів, а також порядок дій (вимкнення мережі інтернет та комп`ютерного обладнання, надання завідомо неправдивих показів щодо строків працевлаштування та займаної посади) у випадку прибуття співробітників правоохоронних органів, а також уповноважила та доручила зазначеним особам самостійно планувати та контролювати вчинення особливо тяжких злочинів відповідно до діяльності підконтрольного їм напрямку.

Таким чином, всі учасники зазначеної групи були обізнані щодо протиправних цілей їх діяльності, виявляли бажання і сприяли досягненню визначеної ОСОБА_4 спільної мети злочинної мети в ході скоєння кримінального правопорушення, тобто вчиняли кримінальне правопорушення з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, переслідуючи мету власного збагачення.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру на заняття незаконним гральним бізнесом, у невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_4 на виконання злочинного плану, знаходячись у м. Одесі, підшукала приміщення, які в подальшому використовувала в якості гральних залів для незаконного проведення азартних ігор на комп`ютерних симуляторах в електронному (віртуальному) казино, для чого облаштувала під інтерактивні ігрові зали, в тому числі за допомогою персональних комп`ютерів та іншої техніки, яку, за допомогою невстановлених досудовим розслідуванням осіб та у невстановлений час об`єднала у єдину локальну систему та організувала інсталяцію на зазначену техніку спеціального програмного забезпечення для доступу через мережу інтернет до симуляторів гральних автоматів із різними азартними іграми у приміщеннях м. Одеси, які розташовані за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , тим самим облаштувала як гральні заклади, в яких надавалась можливість доступу до азартних ігор через мережу Інтернет з внесенням гравцем ставки, що дає можливість отримати виграш, а результат повністю або частково залежить від випадковості.

У подальшому, ОСОБА_4 встановила зв`язок з невстановленими досудовим розслідуванням агентами ігрової платіжної системи « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та «Globalslots», з якими досягла домовленості щодо перерахування відповідних сум грошових коштів на банківські рахунки агентів, взамін на отримання логінів та паролів доступу до ігрових платіжних систем та надання створеній мережі інтерактивних гральних закладів віртуальних коштів для проведення незаконних азартних ігор чим, здійснила всі необхідні дії, направлені на забезпечення організації азартних ігор в інтерактивному закладі.

Одночасно з цим, у невстановлений час та у невстановленому місці, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір направлений на заняття незаконним гральним бізнесом, ОСОБА_4 , з метою конспірації своїх незаконних дій, придбала мобільні телефони, які функціонували в ігрових закладах, як адміністраторські, і використовувались, як засоби для зв`язку, з метою координації своїх дій учасниками групи. Зазначені мобільні термінали постійно знаходились у приміщеннях незаконних гральних закладів та передавались касирами-адміністраторами один одному при передачі зміни. Також, з метою конспірації ОСОБА_4 обладнала приміщення камерами відеоспостереження за вищевказаними адресами, за допомогою яких здійснювалась ідентифікація гравця адміністраторами для його допуску до участі в азартних іграх.

Учасники групи, за задумом ОСОБА_4 , під безпосереднім її керівництвом, вчиняли дії, направлені на її особисте збагачення та збагачення осіб, задіяних до організації та проведення ігор, надаючи можливість невстановленим особам, шляхом внесення власних грошових коштів, робити ставки та приймати участь в різних азартних іграх на комп`ютерних симуляторах, результатом яких був програш зробленої ставки, завдяки чому, ОСОБА_4 та вищевказані особи отримували прибуток від зайняття гральним бізнесом.

Собі ОСОБА_4 відвела собі роль керівника ігрових залів, контролювала та керувала діями своїх підлеглих (касирів, адміністраторів), приймала заходи щодо прикриття злочинної діяльності від правоохоронних органів, отримувала прибуток від зайняття гральним бізнесом, обслуговувала комп`ютерне обладнання, особисто вирішувала спірні питання з гравцями, надавала іншим членам зазначеної вище групи осіб вказівки на виконання дій щодо забезпечення діяльності закладу грального бізнесу, які були обов`язковими для виконання.

Серед інших співучасників групи визначено чіткий розподіл ролей та спеціальних функцій з проведення азартних ігор. Згідно з узгодженим ОСОБА_4 розподілом ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виконували функції адміністраторів-касирів гральних закладів, а саме: надавали можливість його відвідувачам, шляхом внесення власних грошових коштів, робити ставки та приймати участь в різних азартних іграх на комп`ютерних симуляторах, результатом яких був грошовий виграш або програш зробленої ставки, у результаті чого учасники групи отримували прибуток від зайняття гральним бізнесом, вели список гравців, запрошували гравців до закладу для участі у грі, повідомляючи їм час та місце проведення гри, повідомляли гравцям про акції та бонуси, відчиняли гравцям двері та супроводжували їх до ігрової зали, здійснювали безпосередню допомогу гравцям у веденні паролю та логіну для входу до ігрової системи «Champion» та «Globalslots», а також обрання виду азартної гри.

Створивши умови для проведення та надання можливості доступу до азартних ігор на комп`ютерних симуляторах у гральних закладах, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під керівництвом ОСОБА_9 здійснювали безпосередній контроль за діяльністю закладів та у період з листопада 2023 року по січень 2024 року забезпечили собі отримання незаконного прибутку від зайняття забороненим в Україні гральним бізнесом.

Так, приблизно з листопада 2023 року по січень 2024 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе, у приміщенні інтерактивних ігрових закладів, розташованих у м.Одесі за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , касири-адміністратори ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з використанням персональних комп`ютерів, через мережу Інтернет, виконуючи заздалегідь розподілені ролі, надавали громадянам незаконні послуги у вигляді доступу до ігрових систем, які налаштовані на азартну гру, у ході якої гравець робив грошову ставку, після чого починав гру, чим приводив в дію різні гральні комбінації та мав можливість при випадковому збігу певних комбінацій отримати свій виграш.

В ході досудового розслідування, слідчим суддею Київського районного суду м.Одеси від 21.02.2024 наданий дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 .

На виконання зазначеної ухвали 26.02.2024 проведено обшук за вищевказаною адресою.

За результатом проведеного обшуку виявлено та вилучено:

-Ноутбук MacBook с/н НОМЕР_1 ;

-Мобільний телефон iPhone 14 Promax з сім-карткою з

№ НОМЕР_2 ;

-Виписки по банківському рахунку ФОП ОСОБА_10 у АБ «Південний» за № НОМЕР_3 за період з 25.09.2023 по 20.11.2023 на 17 арк.;

-Банківська картка АБ «Південний» № НОМЕР_4 ;

-Банківська картка АБ «Південний» № НОМЕР_5 ;

-Банківська картка АБ «Південний» № НОМЕР_6 ;

-Банківська картка АБ «Південний» № НОМЕР_7 ;

-Банківська картка АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_8 ;

-Банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_9 ;

-Предмет схожий на пістолет ПСМ-Р 9 мм.;

-Дозвіл на зброю № НОМЕР_10 від 17.02.2020 (дійсний до 10.02.2023);

-Предмети схожі на набої у кількості 25 шт.;

-Печатка ПП «ЩУКА» ();

-Ключі у кількості 17 од.;

-Магнітний ключ у кількості 1 од.;

-Блокнот синього кольору з чорновими записами;

-Заява-договір про відкриття на обслуговування банківського рахунку № НОМЕР_11 від 25.12.2023 на 3 арк.;

-Платіжна інструкція № 1 від 25.12.2023 на 1 арк.;

-Доказ подання заяви про тимчасовий захист для переміщених осіб

№ Y9945681-W на 1 арк.;

-Доказ подання заяви про тимчасовий захист для переміщених осіб

№ Y9802071-Z на 1 арк.;

-Доказ подання заяви про тимчасовий захист для переміщених осіб

№ Y9802122-L на 1 арк.;

-Доказ подання заяви про тимчасовий захист для переміщених осіб

№ Y9872183-E на 1 арк.;

-Довіреність № GТ4078174 від 03/2022 на 13 арк.;

-Копія договору купівлі-продажу від 05.10.2022 на 2 арк.;

-Рішення щодо присвоєння номеру соц. Захисту від 04.08.2022 на 1 арк.;

-Квитанція № 015120002 від 31.10.2022 на 1 арк.;

-Квитанція № від 31.10.2022 на 1 арк.;

-Заява на видачу готівки № 15209 від 04.10.2022;

-Заява на видачу готівки № 57 від 05.10.2022;

-Заява на видачу готівки № 21385 від 05.10.2022;

-Заява на видачу готівки № 116 від 04.10.2022;

-14 500 (чотирнадцять тисяч п`ятсот) доларів США;

-200 000 (двісті тисяч) гривень.

В подальшому, вищевказані речі, грошові кошти та документи було визнано речовими доказами та винесено відповідну постанову від 27.02.2024.

Посилаючись на обставини, викладені в клопотанні прокурор звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів. Прокурор на адресу суду направила лист відповідно до якого клопотання підтримала, просила задовольнити з підстав викладених письмово та розглянути у її відсутності.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_11 на електрону адресу суду направив письмові заперечення на клопотання про арешт майна, в яких зазначив, що вилучені грошові кошти під час обшуку належать не особисто ОСОБА_12 , а є накопиченнями та заощадженнями родини, в тому числі і дружини останнього ОСОБА_13 та отримані від здійснення підприємницької діяльності. Заважив, що частина вилучених грошових коштів була отримана ОСОБА_13 від відчуження нежитлового приміщення у місті Одесі, копії платіжних доручень додаються. Зауважив, що під час обшуку ОСОБА_14 був наданий доступ до ноутбуку та телефону для копіювання інформації, що містилася на них, однак все ж таки майно було вилучене. Щодо вилучених пістолета та набоїв зазначив, що зазначені речі є власністю особисто ОСОБА_12 на які останньому виданий спеціальний дозвіл на носіння. Звернув увагу на те, що на даний час ОСОБА_12 та його дружина не є фігурантами у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим незаконно позбавлені можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Просив клопотання прокурора залишити без задоволення та повернути вилучене майно його власникам.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заперечення представника власника майна, слідчий суддя приходить до наступного.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, з матеріалів, доданих з клопотанням вбачається, що прокурором під час складання вищевказаного клопотання не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України.

Так, на думку слідчого судді клопотання про арешт майна не відповідає вимогам кримінального процесуального Закону, з огляду на таке.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з поданого клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів, слідчим під час складання клопотання не було дотримано вимог ч.2 ст.171 КПК України, що позбавляє можливості слідчого суддю розглянути таке клопотання по суті.

Так, в порушення вимог ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна належним чином не обґрунтовано наявність підстав та необхідності в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Зокрема, згідно з нормами Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З поданого клопотання вбачається, що досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження здійснюється за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.203-2 КК України.

В даному клопотанні прокурор зазначає, що вилучене майно, має доказове значення для даного злочину та має значення для обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Разом з тим, будь-яке обґрунтування, на підставі якого слідчий суддя міг би вирішити питання обґрунтованості вказаних доводів сторони обвинувачення, зокрема перевірити факт відповідності майна категоріям речових доказів (ч.1 ст.98 КПК України), отже дане клопотання такого обґрунтування не містить.

Так, на думку слідчого судді клопотання про арешт майна не відповідає вимогам кримінального процесуального Закону, з огляду на таке: прокурором в клопотанні не було наведено походження та власника вилучених грошових коштів, а саме: 14 500 (чотирнадцять тисяч п`ятсот) доларів США та 200 000 (двісті тисяч) гривень.

Крім того клопотання не містить відповідного обґрунтування причетності вилученого під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_12 майна до кримінального провадження №0000012 від 25.07.2023 за фактом відкриття та функціонування на території міста Одеси гральних залів, де надаються послуги азартних ігор за готівку, без відповідних на це ліцензій сертифікованого та підключеного до Державної системи онлайн-моніторингу грального обладнання та, як наслідок, його відповідності критеріям, передбаченим ч.1 ст.98 КПК України для речових доказів.

За наявних недоліків клопотання та долучених до нього матеріалів слідчий суддя позбавлений можливості повно, всебічно та об`єктивно розглянути його.

Відтак, оскільки за винятком викладених у даному клопотанні фактичних обставин даного кримінального провадження таке клопотання містить відповідні норми законодавства, якими регламентується порядок та підстави накладення арешту майна, між тим останнє не містить належного обґрунтування, яке б давало підстави для висновку про відповідність вилученого майна категорії речових доказів, а також яке б свідчило про наявність необхідності в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що вказане клопотання підлягає поверненню прокурору.

За таких обставин та враховуючи викладене, керуючись ст.ст.171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000012 від 25.07.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.203-2 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання повного тексту ухвали.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1