Провадження №: 1-кп/127/481/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 22.02.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мельниківці Немирівського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого, із середньою освітою, одруженого, українця, громадянина України, в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби, призваним по мобілізації до військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду сапера 1 відділення інженерно-саперного взводу, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України сапер 1 відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без поважних причин, в умовах воєнного стану, 12.11.2022 о 09:00 год. не з`явився вчасно до місця служби, а саме до Військово-медичного клінічного центру Центрального Регіону, що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Натомість, солдат ОСОБА_3 проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби по 26.05.2023 коли прибув до четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань. розташованого у місті Хмельницькому та повідомив про вчинений ним злочин.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також учинене ним нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

Допитаний у ході судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі за викладених у обвинувальному акті обставинах та суду надав наступні показання.

Так, ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 був зобов`язаний пройти військово-лікарську комісію у Військово-медичному клінічному центрі Центрального Регіону, однак загубив документи, у яких лікарі ставили свої відмітки і тому не з`явився до медичного центру та проводив час у за адресою свого місця проживання. Про те, що не з`явився на військову службу, обвинувачений нікого не повідомляв.

У ході судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 щиро покаявся, зазначив, що шкодує про вчинене, належні висновки для себе зробив, в подальшому такого вчиняти не буде та просив суд його суворо не карати, оскільки він бажає і надалі продовжувати військову службу.

Заслухавши думку прокурора та обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Одночасно, обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 5 ст. 407 КК України, нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Таким чином, судом враховано те, що обвинувачений ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, за місцем проживання скарги на його поведінку не надходили, за місцем проходження служби характеризується посередньо. Відповідно до довідки комунального некомерційного підприємства «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» № 1593 від 22.05.2023 ОСОБА_3 під диспансерним спостереженням у закладі не перебуває. Згідно довідки комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» № 29/3994 від 25.05.2024 ОСОБА_3 на лікуванні у закладі не перебував та за медичною психіатричною, неврологічною та нейрохірургічною допомогою не звертався. Відповідно до довідки комунального некомерційного підприємства «Гайсинська центральна районна лікарня Гайсинської міської ради» № 1147 від 23.05.2023 ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Крім того, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_3 має на утриманні неповнолітніх дітей 2010 та 2012 років народження.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме те, що останній раніше не судимий, ставлення до вчиненого, поведінку у ході судового провадження, а тому суд вважає, що саме покарання у виді позбавлення волі на певний строк призначене обвинуваченому ОСОБА_3 зі звільненням останнього від відбування призначеного покарання, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_3 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371, 374, 615 КПК України, ст. 65 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України (в редакції станом на момент вчинення злочину) звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вручити копію вироку обвинуваченому та прокурору негайно.

Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію вироку суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: