03.06.2024
Справа № 331/3323/24
Провадження № 1-кс/331/1051/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого дізнавача СД відділу поліції № 2 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором який здійснює процесуальне керівництво, про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000214 від 26.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 290 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором який здійснює процесуальне керівництво, по кримінальному провадженню № 0000214 від 26.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 290 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено наступне, 26.05.2024 року до відділу поліції №2 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 в ході перевірки автомобіля "БМВ 3181" з д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено ознаки знищення, номерів вузлів та агрегатів вказаного транспортного засобу. ЄО- 7599

26.05.2024 року в період часу з 03:47 годин по 04:22 годин дізнавачем ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 за участю водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також двох понятих був проведений огляд місця події за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено:

- транспортний засіб марки «БМВ 3181», в кузові білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , він-код відсутній;

- ключі чорного кольору з брелком чорного кольору від автомобіля «БМВ 3181» з д.н. НОМЕР_1 ;

Під час поверхневого огляду автомобіля, в порядку ст. 34 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що на вказаному транспортному засобі відсутні номерні агрегати (він-код), а в місцях, де вони повинні перебувати наявні сліди знищення.

У зв`язку з викладеним зазначений транспортний засіб та ключі до нього під час огляду місця події було вилучено в присутності двох понятих.

В ході опитування ОСОБА_4 пояснив, що автомобіль марки «БМВ 3181», в кузові білого кольору, д.н. НОМЕР_1 він придбав приблизно у 22.10.2022 року у малознайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_6 шляхом обміну грошей на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

26.05.2024 року, коли він рухався по Олександрівському району в місті Запоріжжя на автомобілі марки «БМВ 3181», в кузові білого кольору, д.н. НОМЕР_1 , то його зупинили працівники поліції, які при огляді автомобілю виявили факт невідповідності номерних знаків вказаних на автомобілі, знакам, які зареєстровано в державних базах даних, у зв`язку з чим даний автомобіль було тимчасово вилучено, в подальшому визнано речовим доказом. На теперішній час даний автомобіль перебуває на відповідальному зберіганні у ВЗРСМ ЦЗ ГУНП в Запорізькій області

Сам дізнавач у судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки не відомі.

Вивчивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 1 та ч. 5 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Так, згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, за змістом вказаних положень закону арешт може бути накладено слідчим суддею на майно, яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

При вирішенні питання про накладення арешту на автомобіль, слідчий суддя, відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, враховує: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищенаведені обставини, приходжу до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучене 26.05.2024 року, під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- транспортний засіб марки «БМВ 3181», в кузові білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

- ключі чорного кольору з брелком чорного кольору від автомобіля «БМВ 3181» з д.н. НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1