Справа №760/9732/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Солом`янського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого CВ Солом`янського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 22.11.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0013339 у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Києві, раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського міського суду м. Києва надійшло зазначене клопотання.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що ОСОБА_6 18.01.2016 приблизно о 07.25 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , погрожуючи сигнальним пістолетом EKOL Firat Magnum, № НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., тобто під погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинили напад на ОСОБА_8 , та заволоділи її сумкою з особистими речами.

Так, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 18.01.2016 приблизно о 07.25, прийшли у двір будинку АДРЕСА_2 , попередньо домовившись викрасти гроші та особисті речі особи, яка буде проходити по двору і поруч з якою нікого не буде. У цей час вони побачили раніше незнайому ОСОБА_8 , яка йшла у дворі і у неї на лівому плечі висіла жіноча сумка.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю інших осіб, впевнившись, що за ними ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, підбігли до ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_6 , згідно відведеної йому злочинної ролі, обхопив її ззаду, позбавивши змоги рухатись, а ОСОБА_7 оббіг її, та ставши спереду, зробив два постріли вгору із сигнального пістолета EKOL Firat Magnum, № НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., після чого приставив дуло вказаного пістолета їй до чола, тим самим позбавивши її змоги чинити опір. Після цього, ОСОБА_7 , діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_6 , погрожуючи сигнальним пістолетом EKOL Firat Magnum, № НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., тобто під погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, пред`явив вимогу ОСОБА_8 передачі йому її жіночої сумки. ОСОБА_8 , сприймаючи погрозу сигнальним пістолетом EKOL Firat Magnum, № НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., як реальну загрозу для її життя та здоров`я, не чинила опір, хотіла зняти сумку, однак її ліве плече, на якому висіла сумка, тримав ОСОБА_6 . В цей момент ОСОБА_7 , зірвав з її плеча її жіночу сумку, вартістю 90 гривень, у якій знаходились гроші у сумі 3 000 гривень, мобільний телефон марки FLY IQ4410Q імей1: НОМЕР_2 , імей2: НОМЕР_3 , вартістю 2 500 гривень, з сім-картою оператора «Київстар» № НОМЕР_4 , яка матеріальної цінності не представляє, на рахунку якої кошти були відсутні, та сім-картою оператора «Лайф» № НОМЕР_5 , яка матеріальної цінності не представляє, на рахунку якої кошти були відсутні та інші речі, які матеріальної цінності не представляють, після чого разом з ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.

Своїми неправомірними діями ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 заволоділи майном ОСОБА_8 на суму 5 590 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваним по даному кримінальному провадженню є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миргород Полтавської області, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Києві, раніше не судимий.

19.09.2016 складено повідомлення про підозру про вчинення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

20.09.2016 директору КП «Житлосвіт» 2012 ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_3 відправлено лист з підозрою для ОСОБА_6 .

При цьому, ч. 1 ст. 276 КПК визначає, що повідомлення про підозру здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК, відповідно до норм якої письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи (глава 11 КПК України, ст.ст. 135, 136), тобто шляхом: врученням житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК).

На даний час місце знаходження підозрюваного ОСОБА_6 не відоме, про зміну місця свого проживання останній не повідомив.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 187 КК України карається від семи до десяти років, із конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування затримання підозрюваного ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно здобутих в ході розслідування відомостей, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснив перетин державного кордону України через пункт пропуску «Мостиська» та з того часу до України не повертався.

Згідно ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Частиною 2 ст. 281 КПК України встановлено, що про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Тобто, підставами для оголошення підозрюваного у розшук (державний, міждержавний, міжнародний) є відсутність під час досудового розслідування відомостей про його місцезнаходження або перебування такої особи за межами України та неявка без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик.

Іншого порядку оголошення особи в міжнародний розшук ні чинний Кримінальний процесуальний кодекс України, ані інші спеціальні нормативно-правові акти не містять.

Винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваного у розшук, у тому числі міжнародний, є достатнім для підтвердження факту оголошення особи у міжнародний розшук в розумінні ст. 281 та ч. 6 ст. 193 КПК України.

08 грудня 2016 року оперативним працівникам Солом`янського УП ГУНП у м. Києві дорученням в порядку ст. 40 КПК України за доручено заведення оперативно-розшукової справи та проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0013339 від 22.11.2018, спрямованих на встановлення місця знаходження і місця проживання підозрюваного ОСОБА_6 та забезпечення його прибуття до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві для проведення з ним слідчих і процесуальних дій.

Здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 за межами України можливе шляхом внесення відповідних відомостей про міжнародний розшук ОСОБА_6 до баз даних Інтерпол.

16.04.2024, зважаючи на те, що місцезнаходження вказаної підозрюваної не відоме, остання перебуває за межами України, що тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років - переховується від органів досудового слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадження № 0013339 від 22.11.2018, слідчим слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві України винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миргород, Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

У взаємовідносинах України та Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерполу саме Національна поліція України виступає як Національне центральне бюро Інтерполу. При цьому, робочим апаратом НЦБ Інтерполу в структурі Національної поліції є саме Департамент міжнародного поліцейського співробітництва.

Крім того, з метою організації розшуку підозрюваного ОСОБА_6 , шляхом залучення Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України, та у випадку встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 за межами території України та затримання для екстрадиції останнього, необхідно надати копію ухвали слідчого судді про обрання щодо вказаної особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або вироку суду, завірених відповідно до вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814.

Відповідно до ч. 2 ст. 187 КК України за вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою, передбачається покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, із конфіскацією майна.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в учиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, із конфіскацією майна.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 згідно з ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_6 покладеного на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Підозрюваний ОСОБА_6 скоїв умисний злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, із конфіскацією майна. Це вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Підозрюваний ОСОБА_6 покинув територію України після початку здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, що не дає можливості викликати ОСОБА_6 до органу досудового розслідування для проведення за його участі слідчих та процесуальних дій.

21.10.2016 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук, а 16.04.2024 останнього оголошено в міжнародний розшук.

На думку сторони обвинувачення є достатньо підстав вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування, використовуючи підроблені документи.

Незаконно впливати на свідків які знаходяться на території України та були залучені до вчинення кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні.

Отже, за таких обставин, може здійснюватися вплив зі сторони ОСОБА_6 , чи інших осіб за його проханням з метою уникнення кримінальної відповідальності, у тому числі шляхом їх підкупу або примушування.

Вчинення інших кримінальних правопорушень. Характер та спосіб вчинених дій, тяжкість вчинених підозрюваним кримінальних правопорушень, дають підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може вчиняти інші кримінальні правопорушення або організовувати їх вчинення, з метою уникнення кримінальної відповідальності, у т. ч. шляхом підроблення документів тощо.

Підставою застосування підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (арешту) є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, продовжити злочинну діяльність, шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Під час досудового розслідування підтверджено, що ОСОБА_6 з метою уникнення від кримінальної відповідальності виїхав за межі України, що дає підстави вважати, про наявність обґрунтованих ризиків щодо спроби підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У випадку засудження ОСОБА_6 за вчинення тяжкого злочину, до нього може бути застосовано покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, із конфіскацією майна.

За викладених обставин, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 з покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню шляхом здійснення незаконного впливу на свідків, інших учасників досудового розслідування, приховування, знищення або зміни документів, а також запобігання його спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду є підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 оголошений у міжнародний розшук.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, пов`язаними із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження та його спробам переховуватися від органів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявних підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Окрім того, обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначена вимога міститься у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Під час розгляду зазначеного клопотання не має необхідності у проведенні допитів свідків.

На підставі викладеного слідчий, за погодженням з прокурором, звернулися до суду з відповідним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримали клопотання та доводи, викладені в ньому, долучила до матеріалів справи додаткові матеріали та пояснила, що підозра, пред`явлена ОСОБА_6 обґрунтована і підтверджується належними доказами, нині наявні ризики та підстави, визначені статтею 177 КПК України, підозрюваний виїхав за межі території України та оголошений у міжнародний розшук. З огляду на викладене просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки невідомо чи повідомлений ОСОБА_6 про підозрюваний тривалий перебуває у розшуку та, у разі встановлення його місцезнаходження можливо буде застосувати відносно нього запобіжний захід.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені даною статтею.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Крім того, обов`язковою умовою вимоги про видачу для здійснення карного переслідування є засвідчена копія постанови про заключення під варту. Зазначена вимога міститься в ч. 2 ст.58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01. 1993 року. Такі ж вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників від 13.12.1957 року.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, обвинуваченого виступає правовою підставою для подальшого затримання цієї особи за межами України і доставки її на територію України до місця кримінального провадження.

Після затримання особи за межами України слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК).

При цьому час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 діб - тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 діб - тимчасовий арешт за ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 діб - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто на відміну від затриманої особи з метою приводу, яка має гарантії не пізніше 36 годин з моменту затримання бути звільненою або доставленою до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

З наведеного слідує, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 193 КПК, має правовим наслідком обмеження права на свободу та особисту недоторканність, яке може бути обмежене виключно з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина, принципів справедливості, рівності та домірності (пропорційності), із забезпеченням справедливого балансу інтересів особи та суспільства, на підставі та в порядку, визначених законами України, з урахуванням актів міжнародного права, позицій Європейського суду з прав людини, за вмотивованим рішенням суду, прийнятим в порядку справедливої судової процедури (рішення Конституційного Суду України (від 13 червня 2019 року № 4-р/2019).

Так, в судовому засіданні встановлено, що у провадженні Солом`янського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 22.11.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0013339 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя перевіряє вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень..

Із врахуванням вищевикладеного, передумовою для застосування відносно особи на стадії досудового розслідування запобіжного заходу є набуття такою особою процесуального статусу підозрюваного, що включає в себе повідомлення особі про підозру у спосіб, визначений ст. ст. 277, 278 КПК України.

Відповідно до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

У відповідності до ч. ч. 1, 2, 6, 8 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду.

Повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Згідно з ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти.

19.09.2016, в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені 18.01.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000480, на підставі ст. ст. 111, 133, 276-278 КПК України, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Відповідно до наданої слідчому судді копії письмового повідомлення про підозру, складеного в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені 18.01.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000480 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України встановлено, що ОСОБА_6 воно не вручено.

Слідчий суддя акцентує увагу, що надані суду копії матеріалів кримінального провадження не місять доказів того, що слідчим здійснювався виклик ОСОБА_6 , в порядку вимог ст. ст. 111, 133, 135, 136 КПК України, для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, як і доказів того, що ОСОБА_6 такі повістки отримував.

Слідчий суддя також зауважує, що надані суду матеріали не містять доказів того, що слідчим проводились слідчі (розшукові) дій, направлені на встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Відповідно до постанови старшого слідчого Солом`янського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_10 , ОСОБА_6 оголошено у розшук тільки 21.10.2016, тобто майже через місяць та два дні після складення відносно нього письмового повідомлення про підозру від 19.09.2016.

Разом із тим, відповідно до змісту клопотання встановлено, що оперативно-розшукову справи та проведення слідчих (розшукових) дій, направлених на встановлення місцезнаходження та місця проживання ОСОБА_6 , забезпечення його прибуття до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві для проведення з ним слідчих і процесуальних дій доручено працівникам відділу кримінальної поліції Солом`янського УП ГУНП у м. Києві в порядку ст. 40 КПК України тільки 08.12.2016.

Долучені до клопотання повістки про виклик ОСОБА_6 датовані травнем 2023 року та та направлені засобами поштового зв`язку без рекомендованого вкладення.

Відповідно до відповіді на запит з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 28.08.2021 встановлено, що ОСОБА_6 перетнув державний кордон з Україною 28.07.2017 у пункті пропуску «Мостиська».

З огляду на викладене, слідчий суддею не встановлено наявності підстав, передбачених ст. 278 КПК України, для вручення ОСОБА_6 письмового повідомлення про підозру у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ст.ст. 111, 133, 135, 136 КПК України) внаслідок неможливості вручити його особисто у день складання та не встановлення його місцезнаходження.

Крім того, навіть якщо припустити, що на момент складання письмового повідомлення про підозру відносно ОСОБА_6 , тобто станом на 19.09.2016, місцезнаходження ОСОБА_6 не встановлено і у органа досудового розслідування існували підстави для вручення письмового повідомлення про підозру у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, слідчий суддя акцентує увагу на тому, що, в порядку вимог ст.ст. ст. ст. 111, 133, 135,136, 276-278 КПК України за місцем мешкання ОСОБА_6 зазначене повідомлення про підозру не направлялось.

Слідчим не прийнято заходів для вручення письмового повідомлення про підозру відносно ОСОБА_6 під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає.

Крім того, зі змісту клопотання вбачається, що 20.09.2024, з порушенням строку, визначеного ст. 278 КПК України, тобто на наступний день після складання, письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України відносно ОСОБА_6 направлено засобами поштового зв`язку директору КП «Житлосвіт» 2012 ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_3 для вручення.

Разом із тим, надана суду копія рекомендованого вкладення від 20.09.2016, відповідно до якого отримувачем є директор КП «Житлосвіт» 2012 ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , а відправником є Солом`янське УП ГУНП в м. Києві в особі ОСОБА_11 , адреса: АДРЕСА_4 не відображає відомостей щодо вмісту відправлення (відсутній опис вкладення за формою 107).

Слідчому судді не відомий процесуальний статус ОСОБА_11 , який є відправником даного рекомендованого поштового відправлення із оголошеною цінністю.

Отже, в матеріалах справи відсутні відомості, щ рекомендованим поштовим відправленням із оголошеною цінністю від 20.09.2016 директорові КП «Житлосвіт» 2012 ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , направлено саме письмове повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого.2 ст.187 КК України, складене відносно ОСОБА_6 та пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки, визначені ст. 42 КПК України для вручення.

Досліджені судом зміст клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, не містять в собі відомостей про вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 або ж направлення вказаного повідомлення про підозру на адресу підозрюваного із дотриманням вимог та строків, визначених ст. ст. ст. ст. 111, 133, 135,136, 276-278 КПК України, а отже і доказів того, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Оскільки слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні в розумінні вимог т. ст. ст. ст. 111, 133, 135,136, 276-278 КПК України, відповідно не встановлено і наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається слідчий та прокурор, а саме можливості ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків які знаходяться на території України та були залучені до вчинення кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене, прокурором у судовому засіданні не доведено наявність правових підстав, передбачених ч. 6 ст. 193 КПК України, які повинні враховуватись слідчим суддею при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, а отже і наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні даного клопотання.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, ст.58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1