Справа № 203/1210/24
Провадження № 1-кс/0203/987/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю в режимі відеоконференції представника скаржника - адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 10.02.2024 р. про закриття кримінального провадження № 0000844, відомості про яке внесено до ЄРДР 29.06.2023 р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, -

встановив:

07 березня 2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 10.02.2024 р. про закриття кримінального провадження № 0000844, відомості про яке внесено до ЄРДР 29.06.2023 р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

В своїй скарзі вона зазначила, що 29 травня 2023 року під час судового засідання Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська, в якому розглядається кримінальне провадження № 0000534 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, останні повідомили про застосування до них під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження недозволених методів психологічного впливу з боку працівників поліції ВП № 2 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. На підставі цієї заяви до ЄРДР було внесено відомості про можливе кримінальне правопорушення та розпочате досудове розслідування у проваджені № 0000844. 10 лютого 2024 року слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 своєю постановою закрив кримінальне провадження № 0000844. З вказаною постановою представник скаржника не погоджується, вважає її передчасною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки слідчим порушено право заявника ОСОБА_4 на допит, на одночасний допит обвинувачених та слідчих і оперуповноваженого, в чому на думку скаржника і полягає неповнота проведеного досудового розслідування факту протиправного посягання й односторонності та необ`єктивності висновків про відсутність складу злочину. Відтак представник скаржника просила скасувати постанову слідчого від 10 лютого 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000844, відомості про яке внесено до ЄРДР 29.06.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник скаржника скаргу підтримала повністю з наведених у ній підстав та наполягала на її задоволенні, вказуючи, що про неповноту слідства свідчить те, що не проведений допит ОСОБА_4 , а також одночасний допит обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_4 , старшого слідчого ОСОБА_7 , слідчого ОСОБА_8 , оперуповноваженого ОСОБА_9 для усунення протиріч у показаннях.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду, в судове засідання не прибув, обмежившись направленням зібраних у кримінальному провадженні матеріалів провадження № 0000844, що розгляду скарги згідно ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає.

Заслухавши думку представника скаржника, дослідивши додані до скарги документи, а також матеріали кримінального провадження № 0000844, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як з`ясовано слідчим суддею в провадженні Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з 06 грудня 2021 року перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 листопада 2021 року під № 0000534 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_4 за ч.2 ст.187 КК України.

Так, ОСОБА_4 , обираючи позицію захисту проти висунутого обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину в ході судового розгляду у травні 2023 року став обстоювати версію самообмови внаслідок домагання від нього самовикриття співробітниками ВП № 2 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області в ході досудового розслідування, зокрема, у спосіб психологічного тиску, з приводу чого ні до прокурора, ні до слідчого під час досудового розслідування не звертався, в інтересах перевірки чого на підставі ухвали Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області № 207/5305/21 (провадження № 1-кп/207/94/23) Третій слідчий відділ (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Полтаві, з 29 червня 2023 року під наглядом Дніпропетровської обласної прокуратури проводив досудове слідство у цьому кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000844.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 10 лютого 2024 року внесене до ЄРДР кримінальне провадження під № 0000844 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.365 КК України, в якому жодній особі про підозру не повідомлялося, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за встановленої відсутності в діянні складу злочину, що відповідає передбаченому порядку згідно ч.4 ст.284 КПК України. За змістом мотивувальної частини оскарженої постанови висновки слідчого засновані на показаннях допитаного заявника ОСОБА_4 , показаннях допитаних в якості свідків слідчих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та оперуповноваженого ОСОБА_9 ВП № 2 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровські області на засадах презумпції їх невинуватості за відсутності підтвердження показань, зокрема, заявників ОСОБА_6 чи ОСОБА_4 фактичними даними обстановки затримання та проведення з ОСОБА_4 слідчих та процесуальних дій добутими з об`єктивних першоджерел - про психологічний вплив на нього з метою його самовикриття під час перебування під юрисдикцією поліції. Тобто, провадження закрито по суті з мотивів відсутності події супроводжуваного психологічним тиском, зокрема, погрозами, злочинного перевищення влади працівниками правоохоронного органу.

З матеріалів закритого кримінального провадження видно збирання в процесі досудового слідства відомостей про участь в усіх слідчих та процесуальних діях, починаючи з часу затримання ОСОБА_4 захисника ОСОБА_10 , що підтверджується копіями матеріалів кримінального провадження № 0000534, зокрема, протоколу затримання від 02 листопада 2021 року, протоколу пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_11 від 02 листопада 2021 року, повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 02 листопада 2021 року, протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 03 листопада 2021 року, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 29 листопада 2021 року, протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 02 грудня 2021 року.

При цьому, з копій матеріалів кримінального провадження № 0000534 видно, що ОСОБА_4 , жодних показань ні в статусі підозрюваного, ні в статусі обвинуваченого не надавав та відмовився давати показання на підставі ст.63 Конституції України в присутності захисника, як і подав слідчому заяву від 30 листопада 2021 року про відмову від участі в проведенні з ним слідчого експерименту, що об`єктивно спростовує доводи ОСОБА_4 про його самовикриття в інкримінованому розбої через застосування до нього психологічного тиску під час досудового розслідування.

Слідчий суддя не приймає до уваги доводи адвоката ОСОБА_3 про неповноту досудового розслідування через непроведення слідчим ДБР допиту ОСОБА_4 , оскільки такі доводи спростовуються протоколом допиту ОСОБА_4 в якості свідка від 26 липня 2023 року.

Доводи скаржника про непроведення слідчих дій, зокрема, одночасних допитів ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та слідчих та оперуповноважених ВП № 2 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за для усунення протиріч у показаннях, слідчий суддя відхиляє, оскільки наведене не свідчить про неповноту досудового розслідування, що впливала б на встановлення об`єктивної істини у справі. Так, показання ОСОБА_4 про погрози працівників вказаного відділення поліції призначенням покарання у виді позбавлення волі у випадку неповідомлення місця знаходження знаряддя злочину - ножа, спростовуються не тільки показаннями слідчих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та оперуповноваженого ОСОБА_9 , дані яких не містять суперечностей і повністю узгоджуються з іншими письмовими доказами, а і об`єктивними даними протоколів усіх слідчих та процесуальних дій за участі захисника, зокрема, з часу затримання, в які жодних зауважень ні захисник, ні підзахисний не вносили.

Крім того, самостійність слідчого в його процесуальній діяльності згідно ч.5 ст.40 КПК України на засадах змагальності сторін у кримінальному провадженні відповідно до ст.22 цього Кодексу пов`язана з обстоюванням стороною обвинувачення її правової позиції самостійно, чим визначаються дискреційні повноваження слідчого за ст.ст.93, 223 КПК України у збиранні доказів за допомогою визначених на власний розсуд слідчих дій.

Відповідно, вжиті слідчим заходи перевірки, дозволяючи з`ясувати обставини ведення досудового розслідування відносно затриманого ОСОБА_4 за час перебування під контролем поліції, щоб розвіяти сумніви у застосуванні методів досудового розслідування в межах, визначених законом, та не суворіше, ніж виправданих його поведінкою в обставинах затримання і проведення слідчих дій, за практикою тлумачення Європейським Судом з прав людини в § 71 рішення від 14.03.2002 у справі «Пол і Одрі Едвардс проти Сполученого Королівства» [ECHR 2002-II (скарга № 46477/99)] можуть вважатися ефективним розслідуванням зазначеної скарги на застосування недозволеного методу психологічного тиску в межах розсуду процесуальної самостійності слідчого відповідно до засад законності кримінального провадження за ч.2 ст.9 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя, перевіривши постанову слідчого від 10 лютого 2024 року про закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину за ч.1 ст.365 КК України на предмет її законності та обґрунтованості в частині дотримання інтересів ОСОБА_4 , дійшов у судовому засіданні відповідно до ч.6 ст.284 КПК України стійкого внутрішнього переконання у правильності, по суті, рішення про закриття кримінального провадження, яке не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань внаслідок використання процесуальних прав і статусу заявника чи потерпілого всупереч його призначенню у демократичному суспільстві без належної добросовісності з метою ухилення від кримінальної відповідальності, з огляду на шо підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 304, 305, 307, 376 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 10.02.2024 р. про закриття кримінального провадження № 0000844, відомості про яке внесено до ЄРДР 29.06.2023 р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала набуває законної сили в порядку, передбаченому ст.532 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений учасникам судового провадження 29.03.2024 р. о 13 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1