В И Р О К

іменем України

14 червня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000512 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Будківка Камишинського району Волгоградської області, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у кримінальних правопорушеннях, передбачених частиною 1 статті 357, частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

10 листопада 2023 року близько 04:00 години, в умовах дії воєнного стану на території України, який введено із 05:30 години 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ, від 06 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ, від 01 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ), продовженого Указом Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ, з 05:30 години 18 серпня 2023 року на 90 діб, ОСОБА_5 перебував поруч з продуктовим магазином "Казка", який розташований по вул. Веселій в с. Першотравневе Чугуївського району Харківської області, де на ґрунтовій дорозі побачив належну ОСОБА_4 банківську карту АТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_1 , та у нього виник умисел та у нього виник умисел на викрадення цієї банківської картки та таємне викрадення грошових коштів з банківського рахунку ОСОБА_4 за допомогою зазначеної банківської картки.

Того ж числа та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_5 з метою особистого збагачення, таємно викрав належну ОСОБА_4 банківську картку АТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_1 , що відноситься до платіжної картки - електронного платіжного засобу, та є офіційним документом, відповідно до вимог Закону України "Про платіжні послуги", Закону України "Про інформацію", Закону України "Про банки і банківську діяльність".

Далі, того ж числа, близько 10:47 години, реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 перебуваючи в продуктовому магазині "Їжачок", розташованому по АДРЕСА_2 , використовуючи належну ОСОБА_4 банківську карту АТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_1 , намагався здійснити розрахунок за придбані товари на суму 467 грн 50 коп., однак злочин не був закінчений з причин, що не залежали від волі ОСОБА_5 , оскільки операцію розрахунку терміналом було відхилено.

Зазначеними діями ОСОБА_5 вчинив викрадення офіційного документа, з корисливих мотивів, та закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду визнав себе винуватим та показав, що дійсно біля магазину в с. Першотравневе знайшов банківську картку ОСОБА_4 . Потім, в одному магазині розрахувався коштами з цієї картки за товари на загальну суму 400 гривень, а в іншому магазині під час придбання товарів в нього запросили код на підтвердження здійснення такої операції, але він коду не знав і не зміг розрахуватися. Після цих подій його дружина ОСОБА_6 повернула банківську картку потерпілій ОСОБА_4 , а також потерпілій були повернуті 400 гривень.

З приводу вчинених ним дій жалкує, просив пробачення у потерпілої за завдану шкоду.

Крім зазначених вище показань обвинуваченого ОСОБА_5 , його винуватість в інкримінованих кримінальних правопорушеннях у повному обсязі підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Так, у заяві від 10.11.2023 ОСОБА_4 просила вжити заходів до ОСОБА_5 , який знайшов її картку АТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_1 та за її допомогою придбав продукти харчування (а. п. 45-49).

Під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_4 показала про обставини за яких загубила свою банківську картку біля входу в магазин, потім вона її заблокувала, але були спроби розрахуватися карткою. Тоді вона пішла до того магазину і дізналася, хто користувався її карткою, це був ОСОБА_5 . В подальшому, вона прибула додому до ОСОБА_5 , де їй картку повернули, а десь через тиждень повернули кошти.

Даними знімків із застосунку "Приват24" підтверджується, що 10.11.2023 о 10:47:58 була здійснена спроба сплати карткою АТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 , за товари на загальну суму 467 грн 50 коп., проте у здійсненні такої операції було відмовлено (а. п. 50, 51).

Свідок ОСОБА_6 показала, що її чоловік ОСОБА_5 знайшов банківську картку, тоді вона була вдома. Потім, вони разом з чоловіком поїхали у Качівку здавати пляшки і там придбали за допомогою знайденої картки продукти. Повернувшись в с. Першотравневе вони також намагалися розрахуватися тією карткою, але не вийшло. Банківську картку та кошти повернули.

Даними протоколу слідчого експерименту від 06.01.2024, з відеозаписом, підтверджуються повідомлені обвинуваченим ОСОБА_5 фактичні обставини викрадення банківської картки ОСОБА_4 та спроби викрасти з цієї картки грошових коштів шляхом розрахунку за товар (а. п. 55-59, 90).

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що в межах обвинувачення ОСОБА_5 є винуватим:

- у викраденні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів, і його дії суд кваліфікує за частиною 1 статті 357 Кримінального кодексу України;

- у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану, і його дії суд кваліфікує за частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є кримінальним проступком та тяжким злочином;

- обставини, що пом`якшують покарання, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнаються: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення шляхом надання показань про його обставини, відшкодування шкоди шляхом повернення майна потерпілій ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні заявила про відсутність претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого;

- відсутність обставин, що обтяжують покарання відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України;

- особу обвинуваченого, який раніше не судимий, однак 09.06.2017 ухвалою Зміївського районного суду Харківської області у відношенні нього було закрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 185 КК України у зв`язку з відмовою від обвинувачення (а. п. 73), під наглядом в психіатричному і наркологічному кабінетах не перебував (а. п. 69, 70); скарг на нього за місцем проживання не надходило (а. п. 74).

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є покарання у виді штрафу в межах санкції частини 1 статті 357 Кримінального кодексу України та у виді позбавлення волі на строк в межах санкції частини 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Частиною 1 статті 70 КК України передбачено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Покарання за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України належить визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, при призначенні ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк, що не перевищує 5 років, враховуючи вік обвинуваченого та його щире каяття, що вчинені ним кримінальні правопорушення є кримінальним проступком та тяжким злочином, потерпіла не має до нього претензій, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та про наявність підстав для прийняття рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_5 винуватим у кримінальних правопорушеннях, передбачених частиною 1 статті 357, частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

- за частиною 1 статті 357 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп;

- за частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки.

Відповідно до частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1