Справа № 712/3546/24
Провадження 1-кс/712/1630/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла скарга ОСОБА_3 , у якій вона просить поновити строк на звернення до суду зі скаргою та скасувати постанову слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області від 31.01.2023 про закриття кримінального провадження №0003862 від 17.11.2020 за ч. 1 ст. 286 КК України.

У обґрунтування своєї скарги скаржниця посилається на те, що слідчим порушено порядок збирання доказів та дача їм правової оцінки.

Так, слідчий експеримент від 08.04.2021 проводився без участі потерпілої, висновок судової автотехнічної експертизи є передчасним і проведений без врахування дійсних обставин події ДТП. Крім того, у ході кримінального провадження не проведено транспортно-трасологічну експертизу, не з`ясовано, з якою швидкістю рухався автомобіль ГАЗ 2410.

Потерпіла також зазначає, що КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» не надали потерплій можливості подати на додаткову експертизу всі наявні у неї медичні заключення щодо стану її здоров`я.

У судовому засіданні скаржник та її представник скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні 25.03.2024 заперечував проти задоволення скарги, посилався на те, що постанова є мотивованою та винесена законно, ним проведені усі слідчі дії, потерпіла для проведення слідчого експерименту не з`явилась без поважних причин, для проведення судової медичної експертизи не надала необхідні документи з власних причин.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003862 від 17.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Пунктом 3 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Стаття 307 КПК України визначає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого складається, у тому числі, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

За змістом положень ст.ст. 283, 284 КПК України закінчення досудового розслідування це завершальний етап стадії досудового розслідування, у межах якого підбиваються підсумки роботи слідчого і прокурора щодо вирішення завдань кримінального провадження, аналізуються всі зібрані докази та приймається підсумкове рішення у справі на стадії досудового розслідування.

31 січня 2023 року слідчим СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 кримінальне провадження закрито, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 рішення у справі «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки, як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, у постанові про закриття кримінального провадження слідчий зобов`язаний обґрунтувати свої доводи доказами, які отримані безпосередньо під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

З ч.1 ст. 40 КПК України слідує, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

За змістом п.2 ч.5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

Дослідивши зміст постанови слідчого від 31.01.2023, слідчий суддя вважає її такою, що не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить посилань на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження та встановлення обставин кримінального правопорушення, з наданням їм належної правової оцінки, зокрема, під час досудового розслідування не виконана вказівка прокурора про проведення слідчого експерименту із потерпілою та не вирішено питання щодо призначення ще однієї судової автотехнічної експертизи, про що зазначено у постанові прокурора від 21.02.2022.

Доказів належного повідомлення потерпілої про час та місце проведення слідчого експерименту матеріали кримінального провадження не містять.

Ураховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що рішення слідчого про закриття провадження є передчасним, а досудове розслідування не є повним та всебічним, оскільки не в повному обсязі з`ясовані всі обставини кримінального правопорушення, що мають значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим доводи скарги щодо неповноти досудового розслідування та необґрунтованості постанови слідчого підтверджуються матеріалами кримінального провадження та підлягають задоволенню.

При цьому слідчий суддя не погоджується з доводами скаржника про те, що слідчим порушено порядок збирання доказів. Наслідком порушення порядку збирання доказів є визнання їх недопустимими згідно ст. 86 КПК України. Скаржником не зазначено, в чому конкретно полягало порушення слідчим порядку збирання доказів.

Також скаржником не доведено, яким чином працівники КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» не надали потерплій можливості подати на додаткову експертизу всі наявні у неї медичні заключення щодо стану її здоров`я.

На підставі вищезазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 31.01.2023 у кримінальному провадженні № 0003862 від 17.11.2020 винесена передчасно та підлягає скасуванню.

Слідчий суддя вважає, що скаржником не пропущено строк на оскарження постанови, оскільки постанову вона отримала 06.03.2024, а зі скаргою звернулася до слідчого судді 15.03.2024, а тому питання про поновлення строку на оскарження постанови слідчого слідчим суддею не вирішується.

Керуючись ст.ст. 303-309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову слідчого слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 31.01.2023 у кримінальному провадженні № 0003862 від 17.11.2020, скасувати та матеріали досудового розслідування направити для подальшого досудового розслідування кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 01 квітня 2024 року о 14 год. 15 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1