Справа № 144/402/24
Провадження № 1-кп/144/49/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2024 року смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Теплик кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 01.02.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мигаєве Великомихайлівського району Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

Судом встановлено, що 31 січня 2024 року близько 21 години ОСОБА_4 , проходячи повз житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_6 , по раптово виниклому умислу, діючи в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22 травня 2022 року, від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 20 серпня 2022 року, від 07 листопада 2022 року № 8189, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16 листопада 2022 року, від 06 лютого 2023 №58/2023, затвердженим Законом України № 2915-1X від 07 лютого 2023 року, від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-1Х, від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2022 року № 3275-ІХ, Указом Президента України від 06 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженого Законом України від 08.11.2023 № 3429-ІХ), з метою крадіжки чужого майна, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов на територію домогосподарства, маючи при собі металеву арматуру, зламав навісний замок вхідних дверей в будинок, після чого проник в приміщення, звідки умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, викрав грошові кошти у сумі 1700 грн, блютуз-колонку «Colon RX-1888 ВТ» вартістю 575 грн, пачку капсул для прання «Persil power caps 128 g» вартістю 215 грн 65 коп., павербанк «MLpro» на 20800 mAh вартістю 357 грн 50 коп., павербанк «Klgo» на 30000 mAh вартістю 737 грн 50 коп. та газовий балон «Storm King» на 400 мл вартістю 99 грн, чим заподіяв потерпілій майнової шкоди на загальну суму 3684 грн 65 коп.

В подальшому ОСОБА_4 місце злочину залишив та викраденим розпорядився на власний розсуд, зокрема переніс викрадене майно до домогосподарства ОСОБА_7 , що розташоване по АДРЕСА_1 , якому не було відомо, що дане майно викрадене, а грошові кошти витратив на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені у обвинувальному акті, не оспорював та підтвердив їх, щиро розкаявся. Показав, що у встановлений судом спосіб, час і місці, знаючи, що у країні оголошено воєнний стан, здійснив крадіжку речей, які належать ОСОБА_6 . З потерпілою примирився.

У суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 Роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів тих обставин, які ніким не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_4 час від часу здійснював на її господарстві підсобні роботи. 31 січня 2024 року, скориставшись її відсутністю, проник у будинок, яким вона користується, та викрав вказані в обвинувальному акті належні їй речі. Просила призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_4 своїми протиправними та винними діями скоїв суспільно небезпечне діяння при встановлених у суді обставинах, яке містить склад злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, відповідно до положень ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

ОСОБА_4 раніше не судимий, свою винуватість визнав повністю, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, за місцем проживання характеризується негативно, офіційно не працевлаштований.

Обставинами, що відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Згідно з досудовою доповіддю щодо ОСОБА_4 , складеною начальником Гайсинського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_8 від 02.04.2024 року, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення є високим, ризик небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб) є середнім. На думку органу пробації, виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства за умови здійснення нагляду з боку органу пробації.

Разом з тим, суд враховує вартість викраденого обвинуваченим майна, думку потерпілої, яка при обранні міри покарання ОСОБА_4 наполягає на суворому покаранні.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Відтак, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, думку захисника та ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчинення злочину, як такого, що розкаявся, бажає стати на шлях виправлення, його особи, приймаючи до уваги досудову доповідь з соціально-психологічною характеристикою обвинуваченого, яка має для суду виключно рекомендаційний характер, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі.

Водночас, з урахуванням вищенаведеного, суд знаходить, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому слід звільнити його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши положення ст. 75 КК України, та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

На переконання суду, таке покарання для обвинуваченого відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 слід залишити у виді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі складають 4922 (чотири тисячі дев`ятсот двадцять дві) грн 32 коп., з яких 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн 84 коп., пов`язані із залученням експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/102-24/2100-ТВ від 08.02.2024 року, та 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) грн 48 коп., пов`язані із залученням експерта для проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/102-24/2103-Д від 07.02.2024 року.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави в повному обсязі.

Цивільний позов до обвинуваченого в межах даного кримінального провадження пред`явлено не було.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 65, 66, 67, 75, 76, 185 КК України, ст.ст. 100, 124, 174, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням та встановленням іспитового строку на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_4 передбачені ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до вимог ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити у виді особистого зобов`язання.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області від 05.02.2024 року на блютуз-колонку «Colon RX-1888 ВТ», пачку капсул для прання «Persil power caps 128 g», павербанк «MLpro» на 20800 mAh, павербанк «Klgo» на 30000 mAh та газовий балон «Storm King» на 400 мл, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області.

Речові докази:

-металеву арматуру, яка знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, знищити;

-блютуз-колонку «Colon RX-1888 ВТ», пачку капсул для прання «Persil power caps 128 g», павербанк «MLpro» на 20800 mAh, павербанк «Klgo» на 30000 mAh та газовий балон «Storm King» на 400 мл, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, повернути власнику ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 4922 (чотири тисячі дев`ятсот двадцять дві) грн 32 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок суду в іншій частині може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя