Справа № 308/4831/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи щодо якої розглядається клопотання - ОСОБА_4 , його представника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 12.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, про примусове залучення до проходження медичного обстеження, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000113 від 12.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, згідно якого просить залучити гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до проходження медичного обстеження за участі експертів Закарпатського обласного бюро судово-медичних експертиз за адресою: вул. Капушанська, 83 м. Ужгород, 88000, куди було направлено постанову слідчого про призначення додаткової комісійної судово-медичної експертизи від 13.02.2024 року для з`ясування всіх обставин даного кримінального правопорушення, а також надана об`єктивна правова оцінка виконання професійних обов`язків медичних працівників, які здійснювали медичне обстеження ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000113, розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Відомості по даному факту прокурором Закарпатської обласної прокуратури було внесено до ЄРДР на підставі звернення голови громадської організації «Виноградівська асоціація автомобільних перевізників» ОСОБА_7 щодо можливого підроблення офіційних документів, які звільняють від мобілізації у військовий час.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , з метою ухилення від військової служби під час мобілізації вступив у злочинну змову із лікарем, який ймовірно підробив медичні аналізи та обстеження.

Під час проходження військово-лікарської комісії, ОСОБА_4 , з метою ухилення від військової служби подав вище вказані медичні документи до ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_2 .

В подальшому, за їх результатами ОСОБА_4 отримав довідку про непридатність до військової служби та був знятий з військового обліку.

На даний час ОСОБА_4 , маючи діагноз, який би не дозволяв йому працювати, натомість він щодня на своєму власному транспорті долає відстані понад 200-300 кілометрів, здійснюючи перевезення за маршрутом «Виноградів - Велика Копаня».

В ході досудового розслідування було встановлено склад військово-лікарської комісії, які приймали рішення щодо гр. ОСОБА_4 та отримано медичну документацію на підставі якої було прийнято рішення про непридатність ОСОБА_4 до військової служби.

Органом досудового розслідування повинна бути надана об`єктивна правова оцінка виконання професійних обов`язків медичних працівників, які здійснювали медичне обстеження ОСОБА_4 .

Враховуючи, що для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, виникла необхідність провести комісійну судово-медичну експертизу, яку було доручено Закарпатському бюро судово-медичних експертиз.

В ході досудового розслідування слідчим було винесено постанову про призначення комісійної судово-медичної експертизи від 20.09.2023 року.

31.10.2023 року до слідчого управління надійшли листи від судово-медичного експерта відділу комісійних експертиз обласного бюро судово-медичної експертизи від 22 вересня 2023 за №4149 та 20 жовтня 2023 за №4552, в якому він просить надати додаткові медичні обстеження та забезпечити явку гр. ОСОБА_4 .

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 неодноразово запрошувався до слідчого та до Закарпатського обласного бюро судово-медичних експертиз. 28.11.2023 року ОСОБА_4 від дачі пояснень та від проходження СМЕ відмовився письмово.

Після чого було скеровано лист до Закарпатського обласного бюро судово-медичних експертиз, в якому ми просили провести судово-медичне обстеження без участі ОСОБА_4 та за наявної медичної документації, яку було надано експертам, а саме: результати МРТ грудного і попереково-крижового відділів хребта на електронному носієві від 09.05.2022 року на гр. ОСОБА_4 , 1989 р.н., описи обстеження та медичну документацію, яку було отримано з ІНФОРМАЦІЯ_3 та КНП «Виноградівська районна лікарня».

Від 09.02.2024 за №630, отримано висновок експерта №1 комісійної судово-медичної експертизи, за підсумками, якого та за результатами наданої магнітно-резонансної томографії від 09.05.2022 року у гр. ОСОБА_4 виявлено остеохондроз та спондильоз з переважним ураженням грудного та поперекового відділів хребта.

Діагноз, встановлений гр. ОСОБА_4 військово-лікарською комісією 05.08.2022 року (довідка №4705) правильний в його основній частині «Ураження міжхребцевих дисків поперекових і інших відділів», що є ознакою остеохондрозу. Однак характер ускладнень та ступінь порушення функції хребта викликають сумнів, так як базуються на різних даних клінічних оглядів спеціалістами та розбіжностях у їх діагнозах (під час проходження військово-лікарської комісії при об?єктивному обстеженні неврологом 25.07.2022 року «напруженість прямих м?язів спини відсутня в поперековому відділі», у діагнозі «помірне порушення функції хребта»; того ж дня при обстеженні травматологом виявлено «напруження паравертебральних м?язів вздовж хребта, хода порушена, кульгаючи на ліву ногу, тягне ногу при ході» і встановлено «виражене порушення функції хребта та помірне ходи». Оглядом нейрохірурга 29.07.2022 року діагностовано «парез лівої стопи (46), виражені порушення функції хребта та ходи». При обстеженні хірургом 04.08.2022 року встановлено «помірне порушення функції хребта»).

Можливість здійснення надмірних навантажень на хребет визначається ступенем порушення його функції, який під час судово-медичної експертизи не встановлювалося через відмову гр. ОСОБА_4 від проходження експертизи.

Оскільки за підсумками висновку експерта №1 комісійної судово-медичної експертизи від 09.02.2024 за №630 наявні розбіжності у діагнозах спеціалістів, слідчим 11.03.2024 року було винесено постанову про призначення додаткової комісійної судово-медичної експертизи, щодо встановлення істини в даному кримінальному провадженні, поставлення правильного діагнозу та ступеню захворюваності гр. ОСОБА_4 , а також з`ясуванню, хто з лікарів виніс не правильний діагноз.

Слідчий зазначає, що для проведення додаткової комісійної судово-медичної експертизи потрібно за ухвалою суду зобов`язати гр. ОСОБА_4 пройти огляд спеціалістами обласного бюро судово-медичних експертиз, так як в інший спосіб це зробити не надалось можливим.

21.03.2024 року представник особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_5 подав до суду заперечення, згідно яких зазначив, що ОСОБА_4 не має жодного процесуального статусу у даному провадженні, тому у нього не виникає жодного обов`язку, передбаченого кримінально-процесуальним законодавством, в тому числі, проходити певні медичні обстеження. Зазначає, що вказане кримінальне провадження було розпочате зна підставі заяви громадянина ОСОБА_8 , який є директором та засновником ТОВ «Фурманбус», яке надає послуги в галузі пасажирських перевезень, ТОВ «Фурманбус» та ОСОБА_4 здійснюють однакову господарську діяльність на одній і тій самій території та знаходяться в одному конкурентному полі. Тому вказане звернення ОСОБА_8 щодо ОСОБА_4 є нічим іншим, як проявом недобросовісної конкуренції з його боку, намагання усунути конкурента і орган досудового розслідування став інструментом досягнення громадянином ОСОБА_8 своїх цілей. Тому просить відмовити у задоволенні даного клопотання.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав зазначених у ньому та просив задовольнити.

ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання.

Представник особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав подані письмові заперечення та просив повернути без розгляду як подане повторно, а в разі визнання наявності підстав для розгляду клопотання відмовити у його задоволенні. Вказав, що клопотання є необґрунтованим та ОСОБА_4 не має жодного процесуального статусу в даному кримінальному провадженні.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 12.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 Кримінального кодексу України.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 12.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, призначено судово-медичну експертизу, виконання якої доручено експертам Закарпатського обласного бюро судово-медичних експертиз.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 12.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, призначено додаткову комісійну судово-медичну експертизу, виконання якої доручено експертам Закарпатського обласного бюро судово-медичних експертиз.

До матеріалів клопотання також долучено: протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 07.08.2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 14.09.2023 року; медичну документацію стосовно ОСОБА_4 ; висновок експерта №1 від 09.02.2024 року.

Крім того представником ОСОБА_4 до заперечення доданоухвалу слідчого судді від 26.12.2023 (справа № 308/13743/23), якою у задоволенні клопотання старшого слідчого відмовлено та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 04.01.2024 про відмову у відкритті провадження.

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 статті 242 КПК України передбачено, що слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо:

1) встановлення причин смерті;

2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень;

3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності;

4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості;

6) визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Згідно ч.3 ст. 242 КПК України примусове залучення особи для проведення медичної або психіатричної експертизи здійснюється за ухвалою слідчого судді, суду.

Між тим, на суд покладена можливість обмеження конституційних прав та свобод громадян у передбачених законом випадках, в тому числі і в частині направлення особи до медичного закладу для проведення медичної або психіатричної експертизи, але лише для з`ясування обставин, визначених ч. 2 ст. 242 КПК України.

Примусовість проведення експертизи полягає в тому, що особа, якій призначено експертизу, освідується спеціалістами в галузі судової медицини або судової психіатрії проти її волі. Проведення такого освідування експертом амбулаторно є не довготривалим і не потребує значного часу для перебування особи в певному місці в умовах судово-медичного чи психіатричного стаціонару. Тому в разі відмови підозрюваного, потерпілого свідка прибути у визначений час у призначене для проведення експертизи місце рішення про здійснення приводу такої особи під час досудового розслідування приймається слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і практику Європейського Суду з прав людини (далі - практика ЄСПЛ) як джерело права. Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", якщо міжнародним договором України, який набрав чинності, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Так, у справі «Функе проти Франції» важливим висновком, який слід зробити з аналізу рішення, є неможливість здійснення по відношенню до особи будь-якого примусу з метою надання цією особою доказів, які згодом буде покладено в основу її обвинувачення.

Також, рішення «J.B. проти Швейцарії» дозволяє дійти висновку про те, що навіть якщо дані, які матимуть вирішальне значення для обвинувачення особи, не залежать від цієї особи, вони не можуть бути отримані примусово всупереч волі особи.

Названі вище рішення ЄСПЛ не означають того, що відібрання біологічних зразків в примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції та практиці ЄСПЛ.

Так, відібрання біологічних зразків в особи або ж її примусове залучення для проведення судово-медичної експертизи може відбуватися з різною метою, наприклад, для визначення стану, в якому знаходилася особа в певний час (наприклад, стану алкогольного сп`яніння). При цьому докази, що отримуються внаслідок проведення експертизи цих зразків, не мають вирішального значення для обвинувачення особи.

Коли ж примусове залучення для проведення судово-медичної експертизи або ж біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, примусове їх надання суперечитиме положенням ст. 6 Конвенції. Варто зауважити, що право не свідчити проти себе має будь-яка особа, отже не можуть бути вилучені біологічні зразки у свідка з метою спростування його показань і, таким чином, обвинувачення в наданні завідомо неправдивих показань. Головне правило, яке доцільно виводити з наведених рішень ЄСПЛ, є таким: біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.

Таким чином, враховуючи наведене, проаналізувавши подане клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування не надано достатніх доказів, які б свідчили про необхідність примусового залучення до проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_4 , оскільки такий не має жодного процесуального статусу в даному кримінальному провадженні, а результати експертизи можуть бути використані як такі, що мають вирішальне значення для встановлення вини особи, що суперечить практиці ЄСПЛ та призведе до необґрунтованого порушення прав людини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 242, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала про відмову у примусовому залученні до проходження медичного обстеження може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1