ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 317/957/24

Провадження № 1-кп/317/240/2024

20 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000040 від 05 лютого 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжя, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, який проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, всупереч вимог ст.ст. 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ст.ст. 1, 13, 25 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів».

03 лютого 2024 року, ОСОБА_3 , перебуваючи біля зупинки громадського транспорту у м. Білопілля, Сумської області, шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав одинадцять зіп-пакетів з речовиною рослинного походження, які ОСОБА_3 будучи особою, яка раніше вживала наркотичні засоби визначив як особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «канабіс», після чого у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання вищевказаного наркотичного засобу, без мети збуту, реалізовуючи який останній помістив вищевказану речовини у власний рюкзак, таким чином придбав та почав незаконно зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «канабіс» при собі, без мети подальшого збуту.

Цього ж дня, ОСОБА_3 , направився у с. Дніпрельстан, Запорізької області, Запорізького району використовуючи послуги таксі.

04 лютого 2024 року ОСОБА_3 був зупинений співробітниками поліції на блокпосту «ПП-1», який розташований за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Володимирівське, вул. Садова, поблизу будинку № 25.

04 лютого 2024 року в період часу з 16 години 45 хвилин до 17 години 53 хвилин, в ході огляду місця події у ОСОБА_3 співробітниками поліції було вилучено одинадцять зіп-пакетів, в яких знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «канабіс», загальна маса якого склала 9,494 г (в перерахунку на висушену речовину), які ОСОБА_3 придбав та зберігав при собі, без мети збуту.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Згідно із заявою ОСОБА_3 від 17.01.2024, яка була підписана в присутності захисника ОСОБА_4 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснюється.

Згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд, згідно із вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно з приписами ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю проступку, про що свідчить поведінка обвинуваченого при проведенні дізнання. Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю та щиро розкаявся, за місцем проходження служби характеризується посередньо, тому суд, з урахуванням зазначених вище обставин, вважає необхідним призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу в мінімальному розмірі.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати по справі вказані на суму 2650,48 грн. за проведення судово-хімічної експертизи №СЕ-19/108-24/2432-НЗПРАП від 08.02.2024. Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України проведення експертиз здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертним установам з Державного бюджету України. Тому вказана сума за проведення експертизи не підлягає стягненню з обвинуваченого.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Щодо запобіжного заходу, то перед судом сторонами не поставлено питання про його обрання. Обвинуваченому такий захід не обирався, тому у суду немає підстав для його застосування.

Прокурором подано суду матеріали кримінального провадження № 0000040 щодо ОСОБА_3 , зібрані за вимог КПК України, які підлягають зберіганню разом зі справою.

Керуючись ст.ст. 12, 374, 381, 382 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжні заходи обвинуваченому ОСОБА_3 не застосовувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000040 щодо ОСОБА_3 зберігати у даній справі.

Речові докази: наркотичний засіб - «канабіс», загальна масою 9,494 г - знищити.

Витрати за проведення експертизи віднести на рахунок держави.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області, протягом 30 днів з моменту його отримання.

Копію вироку направити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1