Справа № 738/121/24
№ провадження 1-кп/738/38/2024
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2024 року місто Мена Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мена матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 05 січня 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Волинка Сосницького (нині Корюківського) району Чернігівської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого: вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 16 червня 1994 року за ч.2 ст.17, ст.215-3 КК України 1960 року до 2 років виправних робіт з утриманням 20% заробітку; вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 12 листопада 1996 року за ч.1 ст.83 КК України 1960 року до 2 років виправних робіт з утриманням 15% заробітку; вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 29 квітня 1999 року за ч.1 ст.142 КК України 1960 року до 6 років позбавлення волі; вироком Менського районного суду Чернігівської області від 04 квітня 2005 року за ч.2, ч.3 ст.185, ст.70, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 15 січня 2009 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 08 лютого 2010 року за ст.395 КК України до 3 місяців арешту; вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2017 року за ч.1 ст.162, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі; вироком Менського районного суду Чернігівської області від 12 січня 2024 року за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі,

обвинуваченого за частиною першою статті 162 КК України,

за участю :

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

ОСОБА_3 04 січня 2024 року близько 07 годин 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, керуючись мотивами, спрямованими на порушення недоторканості житла, що виражається у незаконному проникненні до нього, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, усупереч вимогам статті 30 Конституції України, яка гарантує недоторканість житла, без дозволу та відома власника житла ОСОБА_5 , переліз через паркан до подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та перебуваючи на його території, з метою обігріву та подальшої ночівлі, шляхом розбиття сокирою віконного скла, незаконно проник до будинку, чим у такий спосіб порушив недоторканість житла ОСОБА_5 , та близько 08 години 00 хвилин 04.01.2024 був виявлений власницею будинку на подвір`ї господарства.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з усіма фактичними обставинами справи та кваліфікацією діяння, пояснив, що дійсно 04 січня 2024 року близько 07 години він переліз через паркан домогосподарства АДРЕСА_3 . Знайшовши сокиру, розбив вікно і проник у середину будинку. Знайшов там 0,5 л горілки, трохи відпив, після чого залишив будинок. Коли виходив з подвір`я, додому повернулась власниця будинку, яка відкрила йому хвіртку, через яку він вийшов з двору. Злочин вчинив в стані алкогольного сп`яніння, у вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо не карати.

ІІІ. Позиція потерпілої сторони.

Потерпіла ОСОБА_5 , допитана в судовому засіданні, пояснила, що 04 січня 2024 року близько 08 години 00 хвилин вона повернулась додому з роботи, коли відкривала хвіртку свого домоволодіння, то зустріла обвинуваченого, який виходив з її подвір`я. На її запитання, що він робив у неї в дворі, останній нічого не відповів і пішов у невідомому напрямку. Коли потерпіла до будинку, то побачила розбите вікно. В будинку зі шафи був розкиданий одяг, але нічого не зникло. Після цього вона викликала працівників поліції. Обвинуваченого не пробачила, засуджує його дії і просить призначити покарання згідно чинного законодавства.

ІV. Оцінки суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і стосуються винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення і кваліфікації його дій, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити саме ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи, які стосуються винуватості обвинуваченого, у вчиненні злочину і кваліфікації його дій, ніким не оспорюються, Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 162 КК України, як незаконне проникнення до житла, а вина його у скоєному доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК є щире каяття.

При цьому, в даній ситуації Суд враховує, що згідно зі статтею 66 КК щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалась.

Так, в зазначених правовідносинах обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, виходячи із його пояснень прослідковується, те що він бажає виправити ситуацію, яка виникла внаслідок його дій, а тому Суд розцінює поведінку обвинуваченого, як щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та відповідно до статті 65 КК враховує:

1. ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із статтею 12 КК є кримінальним проступком;

2. наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);

3. особу винного - його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;

4. наявність обставини, яка пом`якшує покарання;

5. наявність обставини, яка обтяжує покарання;

6. те, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності;

7. позицію потерпілої сторони, щодо призначення покарання.

У зв`язку із викладеним, Суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 з обранням покарання у виді обмеження волі в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для обрання більш м`якшого чи тяжчого покарання Суд не знаходить.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Менського районного суду Чернігівської області від 12 січня 2024 року у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Отже, має місце ситуація, коли після постановлення вироку встановлено, що засуджений винен у вчиненні ще одного кримінального правопорушення, яке він вчинив до постановлення першого вироку.

Тому суд, дійшов висновку, що покарання ОСОБА_3 цим вироком, який є останнім за часом вироком, слід призначити із застосуванням статті 70 та статті 72 КК України.

Таким чином, відповідно до вимог частини четвертої статті 70 КК України, шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 162 КК України з покаранням за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, призначеного вироком Менського районного суду Чернігівської області від 12 січня 2024 року - призначити ОСОБА_3 покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази в кримінальному провадженні: сокиру, яка передана на зберігання під зберігальну розписку ОСОБА_5 , вважати повернутою власнику.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною першою статті 162 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 70 КК України, шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 162 КК України з покаранням за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, призначеного вироком Менського районного суду Чернігівської області від 12 січня 2024 року - призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 01 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з часу його затримання.

Речові докази у кримінальному провадженні: сокиру - вважати повернутою власнику ОСОБА_5 .

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1