В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

склад учасників справи:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений - ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000456 від 09 жовтня 2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Костилівка, Рахівського району, Закарпатської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, солдат, на момент вчинення злочину перебував на посаді - стрільця першого відділення охорони другого взводу охорони роти ІНФОРМАЦІЯ_2

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,-

встановив:

08.10.2023 близько 09:00 год., ОСОБА_6 , на шикуванні у внутрішньому дворі ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , начальником відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_7 , який є начальником за службовим становищем та за військовим званням відносно військовослужбовця ОСОБА_4 , під відеозапис доведено наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 07.10.2023 полковника ОСОБА_8 щодо вибуття з пункту постійної дислокації ІНФОРМАЦІЯ_2 до військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_3 для проходження базової загальновійськової підготовки з 08 жовтня 2023 року до 11 листопада 2023 року.

Однак, 08.10.2023 близко 09:00 год. солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, обізнаним із порядком проходження, несення внутрішньої служби, порядком віддання, виконання наказів військовослужбовцями, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 29, 30, 35, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 17 Закону України «Про оборону України», діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, в умовах правового режиму воєнного стану, перебуваючи на шикуванні у внутрішньому дворі ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 маючи об`єктивну можливість виконати наказ командира, без поважних причин та без законних на те підстав, публічно, у присутності інших військовослужбовців, відкрито відмовився виконати законний наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 07 жовтня 2023 року полковника ОСОБА_8 , щодо вибуття з пункту постійної дислокації ІНФОРМАЦІЯ_2 до військовоїчастини НОМЕР_2 АДРЕСА_3 для проходження базової загальновійськової підготовки з 08 жовтня 2023 року до 11 листопада 2023 року.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.402 КК України непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України визнав повністю, підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини, дав пояснення аналогічні поясненням в ході досудового слідства. Зазначив, що ним не оспорюються фактичні обставини справи. Розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.402 КК України при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, допитавши обвинуваченого та дослідивши докази, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч.4 ст.402 КК України, доведена повністю та його дії вірно кваліфіковано, а саме непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням, обставини кримінального провадження, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, щирому розкаянні у вчиненому, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, раніше не судимий, тимчасово не працюючий, на психіатричному та фтизіатричному диспансерному обліку не перебуває, під наглядом у КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради не перебуває.

Обставини, які відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання судом визнається щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Виходячи з наведеного,суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкцій ч.4 ст.402 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи обставини, що пом`якшують його покарання, а саме: розкаяння у вчиненому, критичне ставлення до скоєного, що свідчить про намір стати на шлях виправлення та перевиховання, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням - іспитовим строком на підставі ст.75 КК України, оскільки вважає, що він може бути виправлений без ізоляції його від суспільства, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Речові докази відсутні .

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

До обвинуваченого ОСОБА_4 у межах цього кримінального провадження застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави (ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2023 року по справі №308/17786/23).

Згідно з квитанцією №112186655 від 17 жовтня 2023 року ОСОБА_9 сплачено 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн. 00 коп. в якості застави за обвинуваченого.

Запобіжний захід - заставу- до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Згідно з ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

За таких обставин застава, внесена за ОСОБА_4 , підлягає поверненню заставодавцю після набрання вироком законної сили. Між тим, до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави щодо ОСОБА_4 слід залишити без змін.

Запобіжний захід - заставу- до набрання вироком законної сили залишити в силі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349,374,376,395 КПК України, суд-

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.402 КК України та призначити покарання - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст.76 КК України а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді застави до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили заставу, визначену ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2023 року по справі №308/17786/23 в розмірі 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн. 00 коп., яка сплачена згідно з квитанцією №112186655 від 17 жовтня 2023 року повернути заставодавцю - ОСОБА_9 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до статті 376 КПК України роз`яснюється обвинуваченому, захиснику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1