Провадження №11-сс/801/496/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2024 року,

якою задоволено клопотання слідчого, продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.07.2024 включно з визначенням застави в розмірі 800 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сутиски Тиврівського району Вінницької області, українця, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має двох неповнолітніх дітей, працює на посаді заступника міського голови Гніванської міської ради, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

Короткий зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000257 від 21.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 08.05.2024 до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 год. 20 хв. 18.06.2024 року з визначенням застави у розмірі 800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2422400 гривень, яка на цей час не внесена. Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 18.07.2024.

Наразі продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України, які стали підставою для застосування до ОСОБА_7 запобіжного у вигляді тримання під вартою.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення (ч. 5 ст. 191 КК України), за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. Це кримінальне правопорушення належить до категорії корупційних, а тому у разі визнання ОСОБА_7 винуватим до нього не можуть застосовуватися положення ст. ст. 69, 691, 75 КК України щодо пом`якшення, а також звільнення від відбування покарання. Ця обставина може спонукати ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Також існує ризик незаконного впливу ОСОБА_7 на свідків та інших учасників кримінального провадження. Відомості, які містяться в протоколах, складених за результатами проведення НС(Р)Д, вказують на те, що ОСОБА_7 , безпосередньо використовуючи своє службове становище, надавав вказівки свідку ОСОБА_9 (уповноважений Гніванської міської ради на проведення тендерів) підготувати документи для проведення відкритих торгів, а також наказав ОСОБА_10 (уповноважена особа КП «Гніваньводопостач» на проведення закупівель) організувати їх швидке проведення.

Такий вплив ОСОБА_7 також існує щодо директора КП «Гніваньводопостач» ОСОБА_11 , якому він телефонував та надавав вказівки щодо організації проведення тендеру, а також іншого підозрюваного ОСОБА_12 , який за вказівкою ОСОБА_7 зазначив неправдиві відомості щодо характеристик екскаватора-навантажувача та після перерахування грошових коштів на його банківській рахунок як фізичної особи-підприємця знімав їх через POS-термінал та відділення банку.

Зазначене свідчить, що ОСОБА_7 , не будучи обмеженим у спілкуванні зі свідками та іншими учасниками кримінального провадження, які проживають в одному з ним населеному пункті, може здійснювати незаконний вплив на них з метою формування певної позиції шляхом викривлення чи надання цими особами неправдивих показань.

Наявність такого впливу зберігається до моменту дослідження їх показань безпосередньо судом під час судового розгляду.

Саме тому однією з цілей продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є зведення до мінімуму можливостей ОСОБА_7 контактувати з іншими особами, окрім як у межах, достатніх для забезпечення встановлених законом прав підозрюваного.

Крім того, Тиврівським районним судом Вінницької області здійснюється розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000218 від 28.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України. У зазначеному кримінальному провадженні до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в сумі 300 тис. грн, яку на цей час внесено. Сума заподіяних цими кримінальними правопорушеннями збитків становить 1563619 грн.

Отже, на цей час ОСОБА_7 підозрюється та обвинувачується у вчиненні трьох кримінальних правопорушень, які є корупційними. Ця обставина вказує на схильність ОСОБА_7 до протиправної кримінальної діяльності, у зв`язку з чим існує ризик того, що перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу, він може продовжити вчиняти злочини.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2024 року - задоволено клопотання т.в.о. старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_13 .

Продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.07.2024 включно.

Заставу в розмірі 800 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.05.2024 (справа № 127/13288/24) залишено без змін.

В разі внесення застави підозрюваним чи іншим заставодавцем відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

- утримуватись від спілкування із особами, які є свідками у даному кримінальному провадженні.

Постановлене рішення слідчим суддею мотивовано тим, що прокурором та слідчим в судовому засіданні було доведено, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, а також наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, зокрема необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, характеризуючі дані підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи той факт, що вчинене кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, умисний корисливий мотив, в період дії воєнного стану, а також, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, слідчий суддя прийшов до висновку про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави, визначеною ухвалою суду від 08.05.2024.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі з доповненнями адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді стосовно його підзахисного та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 на час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000257 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби з 23 год. 00 хв. до 06 год.00 хв. 18.07.2024.

Свої вимоги мотивує тим, що матеріали кримінального провадження не містять доказів вчинення ОСОБА_7 правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ні слідчий в своєму клопотанні, ні прокурор в судовому засіданні не навели доказів наявності достатніх ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, для продовження застосування виняткового запобіжного заходу. Слідчим суддею в свою чергу належним чином не було враховано, що в даному випадку підозрюваний ОСОБА_7 є особою раніше не судимою, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей. Також він має постійне місце проживання у будинку, власником якого є його дружина, на обліках у наркологічних чи психіатричних установах не перебуває.

Звертає увагу суду на те, що визначена слідчим суддею у даному кримінальному провадженні застава в розмірі 2 422 400 грн. не співрозмірна розміру шкоди, завданого вчиненням інкримінованого кримінального правопорушення.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 апеляційну скаргу з доповненнями захисника підтримали, просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги з доповненням захисника, та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Мотиви і висновки суду

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст.404 КПК (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За правилами ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.197 КПК строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваному, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Згідно ч. 3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , слідчий суддя виконав вимоги ст. 199, КПК, які регламентують обґрунтованість продовження строку дії запобіжного заходу та в цілому дотримався вказаних вимог закону в частині продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, наявність обставин, які вказують на те, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК не зменшились та не відпали, тяжкість покарання, що може загрожувати останньому у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, та неможливість завершення досудового розслідування з об`єктивних причин.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Що стосується доводів захисника щодо необґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.191 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, апеляційним судом установлено наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У вказаному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними в провадженні доказами, а саме: протоколами, складеними за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; протоколом огляду сайту «Прозорро»; протоколом огляду екскаватора-навантажувача JCB 3СХ від 08.12.2023, яким серед іншого зафіксовано його технічний стан; висновком експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 21.12.2023 № 7912/23-21, згідно з яким ринкова вартість наданого на огляд екскаватора-навантажувача JCB 3СХ складала 529 093,47 грн.; висновком експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 09.01.2024 №61/24-21, згідно з яким підписи в договорі № 389 від 21.08.2023 та Додатку № 2 до нього від 21.08.2023 виконані ОСОБА_12 ; показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для продовження застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, на даному етапі провадження колегія суддів не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, наявність чи відсутність в діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, адже такі висновки опосередковано пов`язані з питанням винуватості особи у вчиненні злочину.

Крім того, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, їх кваліфікація та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час досудового розслідування.

Таким чином, долучені до клопотання слідчого докази, на які міститься посилання в оскарженій ухвалі слідчого судді, є такими, що вказують на наявність обставин та відомостей, які можуть переконати суд та неупередженого спостерігача, що підозрюваний ОСОБА_7 можливо вчинив інкриміновані йому дії та на даній стадії досудового розслідування, вказані докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи сторони захисту в частині відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК, які зазначені в оскарженій ухвалі слідчого судді, з огляду на таке.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1ст.177 КПК, а клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Колегія суддів вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК, не можна визнавати недоведеним.

Установлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення (ч. 5 ст. 191 КК України), за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. Це кримінальне правопорушення належить до категорії корупційних, а тому у разі визнання ОСОБА_7 винуватим до нього не можуть застосовуватися положення ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України щодо пом`якшення, а також звільнення від відбування покарання.

Таким чином, обставини даного кримінального провадження, на думку апеляційного суду, дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_7 , розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя послався на існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК, оскільки на даній стадії підозрюваному відомі всі дані свідків, яких останній знає безпосередньо, а тому перебуваючи на волі, підозрюваний може чинити тиск на вказаних осіб шляхом вмовлянь або погроз для того, щоб останні змінили свої покази, чим ввести орган досудового розслідування в оману та перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд наголошує, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Окрім того, СУ ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000218 від 28.04.2023, у якому ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч.3 ст.27, ч.5 ст.191, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, що свідчить про певну тенденцію останнього до вчинення корупційних злочинів.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність існування ризиків, які передбачають необхідність продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є непереконливими, адже при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника в частині можливості зміни тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід щодо підозрюваного, то, на переконання апеляційного суду, більш м`який запобіжний захід на даній стадії кримінального провадження не зможе запобігти встановленим ризикам.

Наявність у підозрюваного ОСОБА_7 постійного місця проживання на території Вінницької області, дружини, двох неповнолітніх дітей, позитивної характеристики за місцем роботи та проживання, а також те, що на обліках у наркологічних та психіатричних установах він не перебуває, належне виконання останнім обов`язків, покладених слідчим суддею після сплати розміру застави в іншому кримінальному провадженні, хоча і заслуговують на певну увагу, але не є тими безумовними обставинами, які унеможливлюють продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або ж беззаперечно знижують (зменшують) ймовірність реалізації встановлених ризиків. При цьому зазначені в апеляційній скарзі захисником обставини існували і на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_7 злочину, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором у поведінці останнього.

Окрім цього, матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.

Беручи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні особливо тяжкого злочину, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно продовжують існувати зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують застосування саме такого виду запобіжного заходу.

Разом з цим, колегією суддів установлено, що при вирішенні питання щодо залишення без змін визначеного раніше слідчим суддею розміру альтернативного запобіжного заходу у виді застави, слідчий суддя не повністю дотримався вимог ст. 182 КПК.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З огляду на характер інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 КПК, його майновий стан, а також на те, що розмір шкоди, заподіяний вчиненням інкримінованого правопорушення, є значно меншим, ніж розмір застави 2 422 400, 00 гривень, який визначений слідчим суддею під час продовження строку тримання під вартою, апеляційний суд вважає за можливе зменшити підозрюваному розмір застави з 800 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 300, що у разі її внесення буде цілком достатнім для запобігання наявним ризикам та забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

На переконання апеляційного суду, залишення попереднього розміру застави під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою перетворює такий запобіжний захід для підозрюваного на безальтернативне утримання під вартою, що в свою чергу є порушенням ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді має бути скасована з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого слід задовольнити частково, продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 18 липня 2024 року включно із визначенням застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень, оскільки на даному етапі досудового розслідування саме такий розмір застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги захисника підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2024 року - скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання т.в.о. старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_13 - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 18.07.2024 включно.

Визначити заставу в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень.

У разі внесення застави підозрюваним чи іншим заставодавцем відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

- утримуватись від спілкування із особами, які є свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4