Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/2054/22
Провадження № 1-кп/490/215/2024
У Х В А Л А

21 травня 2024 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

судді - ОСОБА_2

судді - ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участі прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

його захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0000665 про обвинувачення

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Ташкенті Республіки Узбекістан, є громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 - частиною 1 статті 111 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

І……Наразі - 21 травня 2024 року - з огляду на надмірну зайнятість членів колегії суддів судом призначене судове засідання лише для вирішення питання про доцільність подальшого перебування обвинуваченого під вартою; судовий розгляд буде продовжений в узгоджені зі сторонами дату та час.

ІІ……Далі, прокурор просив про продовження строку раніше обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

1. В обґрунтування послався про те, що обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України та існують ризики того, що, перебуваючи на волі, він може продовжити свою злочинну поведінку, чим продовжити вчинення злочину, у вчиненні якого підозрюється, або вчинити новий злочин. При цьому суспільна небезпека таких злочинів на теперішній час є надзвичайною.

2. Обвинувачений під час судового розгляду кримінального провадження проти задоволення заявленого клопотання заперечував.

2.1. Наполягав на тому, що висунута йому підозра у вчиненні злочину не є обґрунтованою, а справа відносно нього є сфабрикованою, що наразі є підтвердженим, адже судом досліджені усі докази, що є в матеріалах кримінального провадження.

2.2. Також зазначив, що вказані прокурором ризики є відсутніми. Зокрема, наголосив на тому, що не збирається переховуватись від суду, адже не має для цього можливостей, до того ж - завжди співпрацював з правоохоронними органами.

Спираючись про таке, просив змінити обраний відносно нього запобіжний захід на домашній арешт.

3. Захисник під час судового розгляду проти задоволення заявленого клопотання також заперечував.

В обґрунтування послався про те, що ризик переховування від суду з боку обвинуваченого є вкрай незначним, а інші ризики на теперішній час зникли.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

1. На розгляд суду надійшов складений 14 червня 2022 року слідчим в особливо важливих справах Слідчого Відділу Управління Служби Безпеки України в Миколаївській області ОСОБА_9 та у той же день затверджений прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 обвинувальний акт, у якому викладена версія обвинувачення щодо вчинення злочину ОСОБА_6 .

1.1. Зміст цього обвинувального акту може бути усвідомленим таким чином.

За невстановлених обставин та у невстановлений час, однак не пізніше 14.01.2022 року мешканець м. Миколаєва ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ідеологічних мотивів, використовуючи програму для обміну миттєвими повідомленнями через мережу Інтернет "Telegram", яку останній закріпив за номером свого мобільного телефону: НОМЕР_1 вступив у злочинну змову з невстановленим в ході досудового розслідування представником іноземної держави - російської Федерації, який користується номером мобільного телефону НОМЕР_2 та використовує установчі дані - псевдонім " ОСОБА_10 ", з метою надання допомоги вказаній державі та її організаціям в проведенні підривної діяльності проти України.

1.2.......Так, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, маючи на меті завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, 14.01.2022, знаходячись у приміщенні власної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив незаконні дії спрямовані на вербування військовослужбовця 406-ої окремої артилерійської бригади ОСОБА_11 , з метою отримання від останнього списку військовослужбовців 406-ої окремої артилерійської бригади , в якому міститься інформація щодо її П.І.Б. , посади, військового звання, адреси проживання, контактні номери телефонівта інша конфіденційна інформація щодо особового складу військової частини . а також інформація щодо дислокації військової частини, техніки тощо, за що ОСОБА_6 пропонував ОСОБА_13 грошову винагороду.

В подальшому ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, маючи на меті завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, 04.02.2022, знаходячись на подвір`ї будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , продовжив вчиняти незаконні дії спрямовані на отримання від військовослужбовця 406-ої окремої артилерійської бригади ОСОБА_11 інформації щодо особового складу військової частини, а також інформація щодо можливої передислокації військової частини, військової техніки тощо.

1.3. Вказані дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 2 статті 15 - частиною 1 статті 111 Кримінального Кодексу України - як замах на вчинення державної зради, тобто діяння, яке умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності. державної безпеці України шляхом надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України..

2. Протягом періоду з 01 березня 2022 року до 24 листопада 2022 року ОСОБА_6 перебував під вартою на підставі відповідних процесуальних рішень.

3. Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 25 листопада 2022 року відносно ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 24 січня 2023 року включно.

Подальшими ухвалами Центрального районного суду міста Миколаєва строк тримання під вартою обвинуваченого продовжувався неодноразово, востаннє - ухвалою від 14 грудня 2023 року - з урахуванням приписів частини 6 статті 615 Кримінального Процесуального Кодексу України - до "12" квітня 2024 року включно.

Під час обрання цього запобіжного заходу та продовження строку його дії суд виходив з того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України та існують ризики того, що, перебуваючи на волі, він може переховуватись від суду або продовжити свою злочинну поведінку, чим продовжити вчинення злочину, у вчиненні якого підозрюється, або вчинити новий злочин.

4. Під час судового розгляду суд дослідив усі наявні в сторін докази.

5. Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), від 07 листопада 2022 року (затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738 - ІХ); від 06 лютого 2023 року № 58/2023 (затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ); від 01 травня 2023 року (затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ), від 26 липня 2023 року № 451/2023 (затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ), від 06 листопада 2023 року № 734/2023 (затвердженим Законом України від 08 листопада 2023 року № 3429-ІХ), від 05 лютого 2024 року № 49/2024 (затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-ІХ), від 06 травня 2024 року № 271/2024 (затвердженим Законом України від 09 травня 2024 року № 3684 - IX)/ з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан.

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

Що регулюють подальший розгляд кримінального провадження.

1. Відповідно до частини 6 статті 9 Кримінального Процесуального Кодексу України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, суд, керуючись загальними засадами кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, застосовує, зокрема, процесуальний закон, що регулює аналогічні правовідносини.

2. Велика Палата Верховного Суду сформулювала правову позицію щодо визначення подібності правовідносин, визначивши, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). /пункт 32 постанови від 27.03.2018 року у справі № 910/17999/16; пункт 38 постанови від 25.04.2018 року у справі № 925/3/7; пункт 40 постанови від 25.04.2018 року у справі № 910/24257/16.

3. Відповідно до статті 240 Цивільного Процесуального Кодексу України

…

Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

/частина 2/

…

Якщо в судовому засіданні було оголошено перерву, провадження у справі після її закінчення продовжується зі стадії, на якій було оголошено перерву.

/частина 6/

4. Відповідно до статті 336 Кримінального Процесуального Кодексу України

Судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), зокрема, у разі:

1.неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин /пункт 1/;

2.введення воєнного стану /пункт 4-1/

/частина 1/

Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

/частина 2/

Застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені цим Кодексом.

/частина 3/

...

Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксуються за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису. Відео- та звукозапис відеоконференції зберігаються в матеріалах кримінального провадження в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

/частина 10/

...

Дистанційне судове провадження згідно з правилами цієї статті може здійснюватися в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій під час здійснення судового провадження з будь-яких питань, розгляд яких віднесено до компетенції суду.

/частина 12/

Щодо суті питання про доцільність подальшого перебування обвинуваченого під вартою

1.1. Відповідно до статті 331 Кримінального Процесуального Кодексу України

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.? ?

/частина 1/

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

/частина 2/

2. Відповідно до частини 1 статті 5 Кримінального Процесуального Кодексу України

Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

При цьому відповідно до частини 3 статті 22 Конституції України: "При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод ".

3. Відповідно до статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України

метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.

4. Норми статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України приписують таке.

4.1. Відповідно до приписів цієї статті /в редакції Закону від 13 квітня 2012 року, що діяла на момент початку застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 / відносно нього могли бути застосовані такі запобіжні заходи:

-особисте зобов`язання;

-особиста порука;

-застава;

-домашній арешт;

-тримання під вартою.

4.2. Відповідно до приписів цієї статті в редакції Закону від 16 серпня 2022 року, що діє на момент розгляду цього кримінального провадження судом:

Запобіжними заходами є:

-особисте зобов`язання;

-особиста порука;

-застава;

-домашній арешт;

-тримання під вартою.

/частина 1/

...

Під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114

/частина 6/

5. Порядок застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є врегульованим таким чином.

5.1. Відповідно до приписів статті 183 Кримінального Процесуального Кодексу України /в редакції Закону від 27 квітня 2021 року, що діяла на момент початку застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 /

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу

/частина 1/

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

/частина 3/

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

щодо злочину, який спричинив загибель людини;

щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

щодо злочину, передбаченого статтями 255 - 255-3 Кримінального кодексу України;

щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

/частина 4/

5.2. Відповідно до приписів статті 183 Кримінального Процесуального Кодексу України /в редакції Закону від 16 серпня 2022 року, що діє на момент розгляду цього кримінального провадження судом/

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою ...статті 176 цього Кодексу.

/частина 1/

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

/частина 3/

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

щодо злочину, який спричинив загибель людини;

щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

щодо злочину, передбаченого статтями 255 - 255-3 Кримінального кодексу України;

щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

...

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 114

/частина 4/

5.3. Зі змісту статті 7 Закону України "Про попереднє ув`язнення" сутність цього запобіжного заходу полягає у триманні осіб у встановлених для цього місцях, які забезпечують їх ізоляцію, постійний нагляд за ними і роздільне тримання їх у порядку, передбаченому статтею 8 цього Закону.

6. Відповідно до частини 1 статті 197 Кримінального Процесуального Кодексу України

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

7. Відповідно до статті 199 Кримінального Процесуального Кодексу України строк тримання під вартою може бути продовженим у разі наявності підстав для застосування такого запобіжного заходу та додаткового доведення того, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали не є можливим, а раніше заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

8. Відповідно до статті 8 Кримінального Процесуального Кодексу України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім того, відповідно до статті 17 Закону України? ? «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»? ? від 23 лютого 2006 року Конвенція про захист прав та основоположних свобод /далі - Конвенція/ та практика Європейського суду з прав людини визнаються в Україні джерелом права

8.1. Відповідно до визначеного Європейським судом з прав людини поняттям під час вирішення питання щодо запобіжного заходу під обґрунтованою підозрою слід розуміти добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які:

1.можна перевірити у судовому розгляді;

2.спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Добросовісним можна вважати припущення, яке висунуте компетентним органом у встановленому законом порядку та ґрунтується на підході до справи, що характеризується правдивістю, сумлінністю та ретельністю.

8.2. Відповідно до сталої практики Європейського Суду з прав людини, особа в будь-якому випадку повинна демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватись від використання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання.

9. Відповідно до частини 2 статті 378 Кримінального Процесуального Кодексу України

Якщо в обвинуваченого залишилися без нагляду житло чи інше майно, суд за клопотанням обвинуваченого зобов`язаний вжити через відповідні органи заходів для їх збереження.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Стосовно подальшого руху цього кримінального провадження.

1. Обставини здійснення цього кримінального провадження свідчать про те, що подальший ефективний розгляд цього кримінального провадження та завершення його розгляду наразі не є можливими.

2. Відносини, що виникли в зв`язку із таким, та ті, що врегульовані у статті 240 Цивільного Процесуального Кодексу України, є повністю подібними, адже мають тотожні суб`єктний склад учасників відносин, об`єкт та предмет правового регулювання, а також умов застосування правових норм.

Таке доводить, що за обставин, що склались в межах цього кримінального провадження, у судовому засіданні слід оголосити перерву.

3. Далі, суд має визначити дату та час наступного судового засідання.

З урахуванням навантаження суду та учасників судового провадження, суд вважає за необхідне оголосити перерву до 08 липня 2024 року до 14:00 години.

Отже, у судовому засіданні слід оголосити перерву до 08 липня 2024 року до 14:00 години.

Стосовно суті питання про доцільність подальшого перебування обвинуваченого під вартою.

І......Аналіз процитованих вище норм права доводить таке.

1. Зміст процитованих вище норм статті 5 Кримінального Процесуального Кодексу України та статті 22 Конституції України, до кримінально-процесуальних правовідносин застосовується та норма права, що діяла на момент виникнення, зміни та припинення таких правовідносин.

2. Системний аналіз процитованих вище приписів статей 176, 183 Кримінального Процесуального Кодексу України /в редакції Закону від 16 серпня 2022 року доводить, що під час дії військового стану до осіб, що обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 111 Кримінального Кодексу України, не може бути застосований інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Та, з огляду на категоричну вказівку у статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України, посилання у статті 183 цього Кодексу лише на відсутність обов`язку визначати суму застави наведеного вище висновку про неможливість її застосування не спростовує.

ІІ......З огляду на таке, стосовно обставин цього кримінального провадження, суд зауважує про таке.

1. Як зазначалось вище, 01 березня 2022 року відносно ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави; цей запобіжний захід застосовується до нього до теперішнього часу.

З огляду на таке, 01 березня 2022 року виникли процесуальні правовідносини за участі ОСОБА_6 , зміст яких полягав у застосуванні до нього передбачених для тримання під вартою обмежень та не передбачав можливість зміни таких обмежень у разі внесення суми застави.

2. На момент виникнення цих процесуальних правовідносин діяли процесуальні норми, які передбачали можливість застосування до нього менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, а також - зобов`язували визначити розмір застави, за умови внесення якої він підлягав звільненню з під варти.

3. Наразі вирішення питання про можливість зміну правовідносин, що виникли в зв`язку із застосуванням запобіжного заходу, відповідно до норм, що діяли до 16 серпня 2022 року, суперечать процитованим вище приписам статті 5 Кримінального Процесуального Кодексу України.

4. На теперішній час зміна цих правовідносин у випадку, не пов`язаному із зникненням підстав для їх виникнення (такими є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та хоча б одного з передбачених законом ризику) діючим законодавством не передбачена.

Наведене у сукупності доводить, що в цьому кримінальному провадженні у разі наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину обвинуваченим та бодай одного з передбачених законом ризиків бодай найменшого ступеню строк тримання обвинуваченого під вартою має бути продовженим.

IІ…...Стосовно обставин розгляду цього кримінального провадження, відзначає таке.

1. Вирішуючи питання пр обгрунтованість висунутої ОСОБА_6 підозри суд на цій стадії кримінального провадження відзначає таке.

1.1. В межах цього кримінального провадження самі по собі факти, на яких грунтується обвинувачення, обвинуваченим не заперечуються.

Та ознаки цих фактів містяться у досліджених судом матеріалах кримінального провадження.

1.2. Обвинуваченим заперечується вказана органом досудового розслідування та публічним обвинуваченням мета поведінки ОСОБА_6 в обставинах цього кримінального провадження.

Проте, на цій стадії кримінального провадження оцінка цим посиланням обвинуваченого не може бути наданою; вони будуть повною мірою оціненими під час ухвалення вироку по суті кримінального провадження.

1.3. Суд також зауважує, що метою застосування запобіжного заходу є не ствердження винуватості обвинуваченого, але - забезпечення можливості подальшого судового розгляду.

Отже, для мети вирішення питання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу висунуту йому "підозру" слід вважати обгрунтованою.

2. Далі, характер висунутої підозри доводить наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватись від суду (з огляду на те, що йому загрожує безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років або довічного позбавлення волі) а також - продовжити вчиняти злочин або вчинити новий злочин (з огляду на стверджувани мотиви його дій та обставини їх вчинення)

3. Заперечення ж захисту проти наявності цих ризиків не здатні спростувати обставини, на підставі яких суд встановлює їх наявність, отже - не здатні повною мірою спростувати й наявність відповідних ризиків.

Наведене доводить наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисту про зміну обраного відносно нього запобіжного заходу слід відмовити.

Стосовно організації поадльшого судового засідання.

Обвинувачений наразі постійно перебуває у місцях попереднього ув`язнення та ситуація на території міста Миколаєва не дозволяє здійснити його доставку у судове засідання, на підставі статті 336 Кримінального Процесуального Кодексу України його участь у судовому засіданні слід забезпечити в режимі відеоконференції.

Керуючись ст.ст. 369-372; 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.У судовому засіданні з розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 - частиною 1 статті 111 Кримінального Кодексу України - оголосити перерву до 08 липня 2024 року до 14:00 години.

2.Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк дії обраного відносно ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб - до 20 липня 2024 року включно.

3.У задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу - відмовити.

4.Забезпечити участь обвинуваченого ОСОБА_8 у наступному засіданні в режимі відеоконференції.

Доручити адміністрації Державної Установи "Миколаївський слідчий ізолятор" забезпечити 08 липня 2024 року о 14-00 годині участь обвинуваченого ОСОБА_8 у судовому засіданні у режимі відео конференції, а також виконати дії, передбачені частиною 1 статті 345 КПК України.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскарженою безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів, в решті ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала може бути оскарженою безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Головуючий суддя = ОСОБА_14 =

Суддя = ОСОБА_15 =

Суддя = ОСОБА_16 =