Справа № 584/420/24
Провадження №1-кс/584/134/24
УХВАЛА
11.04.2024 м. Путивль
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Путивль Сумської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, відповідно до ст.89 КК України раніше судимого,
підозрюваного у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.309 КК України,
Своє погоджене з прокурором клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що за невстановлених в ході досудового розслідування обставин ОСОБА_4 придбав психотропну речовину амфетамін. В подальшому у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконний збут вказаної психотропної речовини.
27 березня 2024 року близько 11 год. 20 хв. «покупець» оперативної закупки в ході контролю за вчиненням злочину ОСОБА_7 , діючи за попередньою домовленістю на придбання у ОСОБА_4 психотропної речовини, зустрівся з ним у під`їзді житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , де надав ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 400 грн. за купівлю психотропної речовини амфетаміну. Після чого ОСОБА_4 у порушення вимог щодо заборони обігу наркотичних засобів, діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань, за власною ініціативою, попередньо домовившись з «покупцем» оперативної закупки ОСОБА_7 незаконно збув останньому фольгований згорток з порошкоподібною речовиною при цьому достовірно знаючи, що вказана речовина є «амфетаміном», за грошові кошти в сумі 400 грн., які отримані ОСОБА_7 від працівників поліції для проведення оперативної закупки.
У подальшому, в ході контролю за вчиненням злочину ОСОБА_7 добровільно видав поліцейським вказаний паперовий згорток з речовиною рослинного походження, який було упаковано, опечатано та направлено на експертизу.
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/119/-24/4831-НЗПРАП від 4 квітня 2024 року у складі наданої на дослідження порошкоподібної речовини міститься амфетамін, який є психотропною речовиною. Маса амфетаміну в складі порошкоподібної речовини становить 0,2279 г.
10 квітня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.
Посилаючись на існування ризиків його переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також продовження злочинної діяльності шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень, слідчий просить застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Дослідивши надані матеріали, заслухавши думку прокурора, який підтримав таке клопотання з мотивів, аналогічних викладеним у ньому, підозрюваного та захисника, які просили обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, слідчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, зокрема, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду чи продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При цьому, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 лютого 2010 року у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Відповідно до ст.5 п.«С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
В той же час, доводи прокурора з приводу того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду є непереконливими, оскільки підозрюваний, не будучи затриманим, не ухилявся від явки за викликами слідчого та суду, тому підстави вважати, що він буде намагатися ухилятися від явки в майбутньому, відсутні.
Посилання прокурора на існування ризиків у вигляді знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є сумнівними, оскільки з підозрюваним було проведено оперативну закупку в ході контролю за вчиненням злочину, а також проведено обшук за місцем його проживання, в ході цих слідчих дій було виявлено та вилучено докази кримінальних правопорушень, і доступу до них у підозрюваного немає.
Натомість, є обгруньованими доводи захисника про недоцільність застосування як запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, проживає зі своїм батьком, а отже має сталі соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується позитивно, відповідно до ст.89 КК України є раніше не судимим, у зв`язку з чим, на її думку, достатнім запобіжним заходом є домашній арешт.
Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Отже, враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді, а також забезпечить попередження вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-194, 197 КПК України, слідчий суддя
Відмовити у задоволенні клопотання заступника начальника слідчого відділення Відділення поліції №2 (м.Путивль) Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 .
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком по 8 червня 2024 року включно, з покладенням наступних обов`язків:
1) заборонити підозрюваному ОСОБА_4 цілодобово залишати житло за адресою:
АДРЕСА_3 ) прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи перебування.
Виконання ухвали покласти на Відділення поліції №2 (м.Путивль) Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але на неї може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1