Справа №642/1379/24
Провадження №1-кс/642/936/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000019 від 21.04.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч.1 ст. 367, ч.1 ст.369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася зі скаргою, в якій просить суд скасувати постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 від 16 лютого 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000019 від 21.04.2017, за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 366, ч.1 ст. 367, ч.1 ст.369 КК України.

В обґрунтування своєї скарги зазначила, що у провадженні слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження №0000019 від 21.04.2017.

16.02.2024 слідчим було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000019. З постановою ОСОБА_3 не згодна, оскільки вона є копією попередніх постанов від 31.05.2017 та 22.12.2020, які були скасовані ухвалами слідчих суддів та вказівки зазначені в цих ухвалах не були виконані. Вважає, що досудове розслідування проведено неповно, необ`єктивно, оскільки не вчинено жодної слідчої дії на встановлення істини у справі, а саме: не розглянуто та не надано оцінку клопотанням про дослідження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженню № 0000019 від 21.04.2017, не проведено допит Скляра, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 тощо.

Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала скаргу у повному обсязі, просила її задовольнити.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, про його час та місце повідомлялися своєчасно та належним чином,що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

До суду надали матеріали кримінального провадження до розгляду.

Прокурор ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про розгляд скарги за його відсутності через службову зайнятість. Проти задоволення скарги заперечує, постанову слідчого вважає законною та обгрунтованою.

Слідчий ОСОБА_4 звернувся до суду із запереченням проти скарги ОСОБА_3 , в яких зазначає, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000019 від 21.04.2017 було виконано усі можливі слідчі дії, спрямовані на всебічне з`ясування обставин справи. Вважає, що прийняте ним рішення повністю обгрунтоване та законне.

Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали кримінального провадження та скарги, вважає що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено на досудовому провадженні.

Так, відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, згідно п. 2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно ч. 2 ст. 17 КПК України, сторона обвинувачення зобов`язана довести винуватість особи поза розумним сумнівом.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З положень ст. 84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування в кримінальних справах є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю.

Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (Рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Виконання цих вимог є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відповідно до норм КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження № 0000019 від 21.04.2017.

За результатами досудового розслідування 16 лютого 2024 року слідчим ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000019 від 21.04.2017, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, разом з тим, слідчим не вказано в діях яких осіб відсутній склад кримінального правопорушень.

З матеріалів кримінального провадження вбачається що ухвалами слідчих суддів від 14.08.2017, 21.05.2018, 11.04.2019, 13.11.2019, 05.07.2021 були скасовані аналогічні постанови слідчого про закриття зазначеного кримінального провадження.

Постанова слідчого від 16.02.2024 є копією попередніх постанов, зокрема від 22.12.2020, яка була скасована ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави 05.07.2021, оскільки слідчий не провів жодних слідчих дій, не провів допиту ОСОБА_3 не взяв до уваги ухвали слідчих суддів про скасування постанов слідчих у межах даного кримінального провадження, не дослідив та не надав юридичної оцінки висновку судово-медичної експертизи та не перевірив всі обставини кримінального правопорушення на які посилалася заявниця ОСОБА_3 , які необхідні для повного та об`єктивного розслідування.

Після скасування постанови про закриття кримінального провадження слідчим суддею, органом досудового розслідування не вжито жодних заходів та не здійснено жодних слідчих (розшукових) дій для з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення та встановлення винної особи.

Відповідно до норм КПК України кожна слідча дія повинна бути оформлена відповідним процесуальним документом.

Згідно положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. При цьому кримінальним процесуальним законом передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Пункт 2 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Зміст мотивувальної частини постанови слідчого повинен містити відомості про обставини, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий (прокурор) всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи маються передбаченіст.284 КПК України підстави для його закриття.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Оскільки, закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим не допитано Скляра Бояренка, ОСОБА_6 , не проведено інших дій для підтвердження або спростування обставин, зазначених в заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, не встановив фактичних обставин та не вжив всіх заходів для їх встановлення, тим самим не дотримався вимог ст.9 КПК України, оскільки передчасно зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі.

Також слідчий суддя, дослідивши зміст оскаржуваної постанови, встановив відсутність у тексті мотивувальної частини такої постанови даних про проведення ряду слідчих дій, спрямованих на перевірку доводів викладених у повідомленні про кримінальне правопорушення.

При цьому, слідчий своє рішення належним чином не мотивував та не навів у постанові доводи на обґрунтування свого висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що слідчий без проведення необхідного обсягу слідчих дій, оцінки доказів та їх перевірки, зробив передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Виходячи з практики ЄСПЛ ефективним розслідування, як вказано в рішенні ЄСПЛ у справі «КУЛІК ПРОТИУКРАЇНИ», буде, якщо органи державної влади здійснять всіх заходів для отримання усіх наявних доказів, які мають стосунок до події, зокрема показів очевидців та експертних висновків тощо. В кримінальному провадженні цього зроблено не було.

Так, постанова слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтава ОСОБА_4 від 16.02.2024 про закриття кримінального провадження № 0000019 від 21.04.2017 є недостатньо мотивованою і під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження слідчим не дотримано вимоги ст.ст. 55, 284 КПК України, та не перевірено всі вказані у скарзі обставини, що виключає можливість об`єктивного з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення і позбавляє слідчого можливості прийняти правильне процесуальне рішення.

Вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставин кримінального провадження, а також відсутність належної обґрунтованості прийнятої постанови.

Враховуючи вищенаведені обставини слідчий суддя приходить до висновку, що постанова про закриття кримінального провадження № 0000019 від 21.04.2017є передчасною, тому підлягає скасуванню, а скарга - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 110, 303, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

В И Р І Ш И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у місті Полаві ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000019 від 21.04.2017, за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 366, ч.1 ст. 367, ч.1 ст.369 КК України задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у місті Полаві ОСОБА_4 від 16 лютого 2024 року про закриття кримінального провадження №0000019 від 21.04.2017, за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 366, ч.1 ст. 367, ч.1 ст.369 КК України.

Матеріали кримінального провадження №0000019 від 21.04.2017, за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 366, ч.1 ст. 367, ч.1 ст.369 КК України - повернути до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 25.03.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1