Справа № 588/586/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2024 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

ТОВ «НАФТОГАЗ-ПРИМА» ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000020 від 09.04.2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суничне Щорсівського району Чернігівської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

за ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 26 лютого 2022 року близько 15.18 год., на належному йому автомобілі ВАЗ-2121 днз НОМЕР_1 приїхав до території сільськогосподарського підприємства ТОВ «НАФТОГАЗ-ПРИМА» по АДРЕСА_3 , тобто у громадське місце, яким являється зазначена вулиця.

Після цього обвинувачений ОСОБА_4 діючи умисно, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі та поведінки в суспільстві, виявляючи особливу зухвалість, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді пошкодження чужого майна, безпричинно, відкрито для інших громадян та охоронців підприємства, вибив за допомогою передньої частини свого автомобіля ВАЗ-2121 днз НОМЕР_1 зачинені металеві ворота, якими був обладнаний в`їзд до території ТОВ «НАФТОГАЗ-ПРИМА», чим пошкодив зазначені ворота. В подальшому обвинувачений ОСОБА_4 через пошкоджені ним ворота безпідставно проїхав на своєму автомобілі на територію вказаного підприємства, пояснюючи охоронцям свої дії тим, що пересувається на автомобілі там, де він забажає, після чого покинув територію підприємства. Продовжуючи свій злочинний умисел на вчинення хуліганських дій обвинувачений ОСОБА_4 26.02.2022 р. близько 16.00 год. на належному йому автомобілі ВАЗ-2121 днз НОМЕР_1 приїхав до місця мешкання керівника ТОВ «НАФТОГАЗ-ПРИМА» ОСОБА_6 , який мешкає за адресою АДРЕСА_2 , де діючи умисно, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі та поведінки в суспільстві, поводячи себе з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, безпричинно, відкрито для інших присутніх на вулиці громадян, за допомогою монтировки пошкодив врізний замок, яким була зачинена хвіртка у двір домоволодіння ОСОБА_6 по АДРЕСА_4 . В подальшому обвинувачений ОСОБА_4 самовільно зайшов до двору домоволодіння ОСОБА_6 та тримаючи металеву монтировку у руці став голосно викрикувати нецензурну лайку. Після цього, обвинувачений ОСОБА_4 вийшов з двору домоволодіння ОСОБА_6 та у присутності сторонніх громадян металевою монтировкою вдарив по металевим воротам при вході в господарство АДРЕСА_4 , чим пошкодив зазначені ворота, тим самим заподіявши ОСОБА_10 матеріальної шкоди. Продовжуючи свої хуліганські дії обвинувачений ОСОБА_4 26.02.2022 р. близько 16.54 год. на належному йому автомобілі ВАЗ-2121 днз НОМЕР_1 повернувся до території сільськогосподарського підприємства ТОВ «НАФТОГАЗ-ПРИМА» по АДРЕСА_3 , тобто у громадське місце, яким являється вулиця, та побачив, що працівники підприємства зачинили зсередини раніше пошкоджені ним вхідні ворота при в`їзді до території ТОВ «НАФТОГАЗ-ПРИМА». Після цього обвинувачений ОСОБА_4 діючи умисно, нехтуючи загальноприйнятими нормами суспільної моралі та поведінки в суспільстві, поводячи себе з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді пошкодження чужого майна, безпричинно, відкрито для інших громадян та охоронців підприємства став вибивати передньою частиною свого автомобіля ВАЗ-2121 днз НОМЕР_1 зачинені металеві ворота, якими був обладнаний в`їзд до території ТОВ «НАФТОГАЗ-ПРИМА», рухаючись автомобілем вперед та назад, чим пошкодив зазначені ворота, заподіявши ТОВ «НАФТОГАЗ-ПРИМА» матеріальної шкоди. Остаточно зруйнувати ворота та проїхати на територію підприємства обвинувачений ОСОБА_4 не зміг, після чого залишив місце події.

Крім того, 08.04.2022 р. близько 16.30 год. до місця мешкання обвинуваченого ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 приїхав потерпілий ОСОБА_7 , у якого з ОСОБА_4 незадовго до цього по телефону мала місце словесна суперечка. Разом з ОСОБА_7 приїхала також співмешканка ОСОБА_7 ОСОБА_11 . Обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці поряд із входом до господарства за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_2 , на грунті неприязних відносин та раніше виниклого конфлікту, тримаючи в руках власну мисливську гладкоствольну рушницю ІЖ-58 Е № НОМЕР_2 , калібру 16, споряджену мисливськими набоями з картеччю та шротом, наблизився до ОСОБА_7 та почав направляти ствол рушниці у останнього. Сприймаючи дії ОСОБА_4 як реальну загрозу своєму життю, ОСОБА_7 відвів рукою ствол рушниці в бік від себе, після чого ОСОБА_4 здійснив два постріли з вказаної рушниці у землю. Не зупинившись на вчиненому, ОСОБА_4 перезарядив рушницю та здійснив ще один постріл з неї у землю поряд з ОСОБА_7 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково та пояснив, що чотири роки тому у нього з потерпілим ОСОБА_6 виникли неприязні відносини через те, що він ( ОСОБА_4 ) самовільно засіяв частину землі, а ОСОБА_6 не дав йому ( ОСОБА_4 ) зібрати урожай та все засіяне ним ( ОСОБА_4 ) переорав. 26.02.2022 р. десь в обід він ( ОСОБА_4 ) разом зі своїм знайомим ОСОБА_12 на своєму автомобілі ГАЗ2121 Нива поїхав на територію ТОВ «Нафтогаз Прима», так як хотів поговорити з ОСОБА_6 , та спитати, чогму ОСОБА_6 заховався, коли по селу почали їздити танки, і чому ОСОБА_6 розказує про те, що він ( ОСОБА_4 ) «сепаратист». Підїхавши до території підприємства ТОВ «Нафтогаз-прима», ОСОБА_13 відчинив шлагбаум, і вони проїхали до прохідної підприємства. Звідти вийшов ОСОБА_14 та на його ( ОСОБА_4 ) запитання: «Де ОСОБА_6 .?» ОСОБА_14 відповів, що не знає, та сказав покинути територію підприємства. ОСОБА_14 відчинив ворота, і він ( ОСОБА_4 ) разом з ОСОБА_15 виїхали з території та поїхали до нього ( ОСОБА_4 ) додому на АДРЕСА_2 . Потім він ( ОСОБА_4 ) з ОСОБА_15 поїхали до їх знайомого ОСОБА_16 , по дорозі вони підібрали ОСОБА_17 , з`їздили на вул. Лебединську, купили табака і повернулися до ОСОБА_16 , де біля двору випили кави та поїхали. ОСОБА_18 вийшов по дорозі, а він ( ОСОБА_4 ) разом з ОСОБА_12 поїхали додому до ОСОБА_6 . Він ( ОСОБА_4 ) взяв у себе в автомобілі «вудочку» ( 50 см пластика чорного кольору), та став стукати нею по хвіртці та гукати ОСОБА_6 . Монтировкою він ( ОСОБА_4 ) не стукав у хвіртку ОСОБА_6 , як вказано в обвинуваченні, монтировки у нього( ОСОБА_4 ) не було. Стукаючи вудочкою по хвіртці, він ( ОСОБА_4 ,) відбив кусок профілю на хвірточці. До нього ніхто не вийшов, тому він ( ОСОБА_4 ) розвернувся та знову поїхав разом з ОСОБА_12 на підприємство «Нафтогаз-прима». Він ( ОСОБА_4 ) ще першого разу говорив охоронцям, щоб не закривали ворота, бо вони ще раз приїдуть. ОСОБА_19 підприємства були зачинені і він ( ОСОБА_4 ) з розгону двічі вдарив автомобілем у ворота, але вони не відкрилися. Після цього він ( ОСОБА_4 ) поїхав на вул. 8 Березня додому до матері і на цьому все закінчилося.

Також повідомив, що в кінці лютого 2022 року ввечері до нього ( ОСОБА_4 ) приїжджали ОСОБА_20 та ОСОБА_21 та просили, щоб він ( ОСОБА_4 ) віддав їм свою рушницю (вона зареєстрована). Перед цим він ( ОСОБА_4 ) зарядив рушницю для самозахисту. З будинку він вийшов з рушницею, вони це побачили та поїхали. Пізніше після виходу військ РФ з села Боромля ОСОБА_20 привозив до нього ( ОСОБА_4 ) військових, які забрали його на допит в СБУ в м. Суми, але там його ( ОСОБА_4 ) відпустили. Коли його ( ОСОБА_4 ) забрали з дому в СБУ, то його автомобіль «Нива» за наказом ОСОБА_20 забрали військові. В той день він ( ОСОБА_4 ) зателефонував ОСОБА_7 з приводу повернення автомобіля його ( ОСОБА_4 ) зятя ОСОБА_22 , і ОСОБА_7 по телефону сказав: «Ти що, обнаглів? Тебе мало СБУ допитувало? Де ти є?». На це він ( ОСОБА_4 ) відповів, що він вдома. Він ( ОСОБА_4 ) зрозумів, що ОСОБА_7 зараз приїде до нього, і приїде не сам, а зі своїми друзями, тому він ( ОСОБА_4 ) вийшов за двір з рушницею, яка була заряджена двома патронами, рушниця була направлена вниз. За двором стояли ОСОБА_7 і ОСОБА_11 . ОСОБА_7 відразу став діставати свій пістолет з кобури. Він ( ОСОБА_4 ) сказав, що, мабуть, у них нормальної розмови не буде, і здійснив постріл з рушниці в землю. ОСОБА_11 підбігла ззаду до нього ( ОСОБА_4 ) та схопилась за рушницю, а ОСОБА_7 витяг газовий балончик та став бризкати йому в обличчя. В цей час стався другий постіл з рушниці, але він ( ОСОБА_4 ) не стріляв, не знає як так сталося. Потім він ( ОСОБА_4 ) викинув рушницю і почалася штовханина. Він нічого не бачив, бо не міг відкрити очі. Коли він ( ОСОБА_4 ) відкрив очі, то побачив, що ОСОБА_7 направив на нього пістолет і кричав: «Я тебе застелю!». Поті на нього ( ОСОБА_4 ) налетіло багато людей, які били його ногами по голові. Потім його хвилин 15 тримали на колінах, а ОСОБА_7 і ОСОБА_20 по одному разу вдарили його в обличчя ногою. Потім їхній дільничний поліцейський ОСОБА_23 їх відштовхнув та сказав, що досить. Потім приїхала патрульна поліція, і його ( ОСОБА_4 ) забрали в поліцію, де тримали добу. Там він ( ОСОБА_4 ) підписував якісь папери. З вуха в нього йшла кров, була пробита рука. Він 2 тижні лікувався в лікарні в м. Суми.

Часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 суд розцінює як його спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення. Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими в суді доказами.

Так, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, підтверджується наступними доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що 24.02.2022 р. на територію с. Боромля зайшли російські війська, люди були налякані, не було світла, і на підприємстві ТОВ «Нафтогаз-прима» людей не було на роботі. Він ( ОСОБА_6 ) є керуючим товариством ТОВ «Нафтогаз-прима». З 25.02.2022 р. за його ( ОСОБА_6 ) усним наказом була організована охорона території підприємства ТОВ «Нафтогаз-прима», яке розташовано по вул. 8 Березня, 23 с. Боромля, чергувало по два працівники підприємства. Вільного доступу на територію підприємства немає, територія підприємства огороджена залізобетонним забором, є двоє воріт: центральні (парадні) та технічні (для виїзду техніки). Також на території підприємства ведеться відеоспостереження. Зранку 26.02.2022 р. він ( ОСОБА_6 ) був на території підприємства, в цей день чергували працівники підприємства: ОСОБА_14 та ОСОБА_24 , все було спокійно. О 15.40 год., коли він ( ОСОБА_6 ) вже був вдома, йому зателефонував ОСОБА_14 та повідомив, що ОСОБА_4 автомобілем протаранив ворота і заїхав на територію підприємства, і що при цьому ОСОБА_4 став викрикувати: «Все, ваша власть кінчилась, я буду тут господарювати!». Він ( ОСОБА_6 ) приїхав на підприємство, подивився відеозапис з камер спостереження і зрозумів, що дійсно така ситуація була, та побачив розбиті в`їзні ворота підприємства. Охоронці розповіли, що в автомобілі ОСОБА_4 сидів пасажир, в руках якого була монтировка. Він ( ОСОБА_6 ) сказав охоронцям зав`язати ворота цепком, щоб не допустити повторного проникнення на територію підприємства. В поліцію тоді він ( ОСОБА_6 ) не звернувся, так як на території с. Боромля в той час її не було. Потім він ( ОСОБА_6 ) поїхав додому на АДРЕСА_4 та близько 16.20 год. почув різкий скрежет та крики, подумав, що це росіяни. Коли він ( ОСОБА_6 ) вийшов з будинку, то побачив, що хвірточка в двір була відчинена, регель (язичок), на який зачиняється хвіртка, був вибитий, а в профілі хвіртки була пробоїна. Він ( ОСОБА_6 ) вийшов з двору на вулицю, де побачив свого сусіда ОСОБА_25 , який розказав, що бачив, як до його ( ОСОБА_6 ) двору автомобілем під`їхав ОСОБА_4 , забіг у двір та щось кричав, а потім за допомогою монтировки пошкодив профіль на хвіртці та вибив регель замка, на який зачиняється хвіртка. Через деякий час йому знову зателефонував ОСОБА_14 та повідомив, що ОСОБА_4 знову приїжджав на підприємство і таранив автомобілем ворота, але він ( ОСОБА_6 ) через ці події був у такому пригніченому стані, і в цей день більше не поїхав на підприємство. А на наступний день, коли він ( ОСОБА_6 ) приїхав на підприємство, то виявив пошкоджені ворота підприємства: вони були розбиті, погнуті, метал поодлітав, завіси збиті. Він ( ОСОБА_6 ) для відновлення пошкодженого ОСОБА_4 майна придбав новий замок на свою хвіртку за 1095 грн. та замінив його, а також металопрофіль за 605 грн. Протипрвними діями обвинуваченого була також заподіяна матеріальна шкода підприємству ТОВ «Нафтогаз-прима», яка полягає у пошкодженні майна підприємства воріт. Підприємство закупило матеріали і замінило пошкоджені ворота, заміну воріт і зварювальні роботи проводили працівники підприємства за цивільно-правовими договорами. Свій цивільний позов та позов ТОВ «Нафатогаз-Прима» він ( ОСОБА_6 ) підтримує.

Потерпілий ОСОБА_6 також пояснив, що раніше у 2020 р. в нього ( ОСОБА_6 ) був конфлікт з ОСОБА_4 через земельні ділянки, які підприємство взяло в оренду у своїх людей-пайовиків, а ОСОБА_4 це не сподобалось, бо він самозахватом обробляв ці земельні ділянки. Після цього ОСОБА_4 проїхав своїм автомобілем по полю, яке було засіяне ТОВ «Нафтогаз-прима», і він ( ОСОБА_6 ) звернувся з заявою щодо протиправних дій ОСОБА_26 в поліцію, а ОСОБА_4 після цього став погрожувати йому ( ОСОБА_6 ) фізичною розправою.

Показами свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_24 , які в судовому засіданні пояснили, що під час окупації с. Боромля військами російської федерації вини виконували роботу охоронців, охороняючи територію підприємства ТОВ «Нафтогаз-прима», що розташовується по вул. 8 Березня, 23 с. Боромля. Територія товариства огороджена, є ворота з одного боку та шлагбаум з іншого боку. 26.02.2022 р. в 15.20 год. вони почули стук у ворота, після чого на територію підприємства заїхав червоний автомобіль «Нива», за кермом якого був ОСОБА_4 , в салоні автомобіля було ще двоє чоловіків, один з яких, що сидів на передньому пасажирському сидінні, в руках тримав монтировку. ОСОБА_4 з розгону бампером свого автомобіля вдарив у центральні ворота ТОВ «Нафтогаз-прима», які до цього були зачинені, після удару одна сторона воріт злетіла з петель, інша погнулась, запірний механізм вийшов з ладу. Заїхавши на територію підприємства, ОСОБА_4 вийшов з автомобіля. Вони спитали у ОСОБА_4 , навіщо він це робить, навіщо ворота зламав, та сказали, щоб він їхав з території підприємства. На це обвинувачений ОСОБА_4 сказав: «Власть мєняється, я тут їздив і буду їздити». Потім ОСОБА_4 сів в автомобіль, проїхався по території підприємства та виїхав через робочі ворота, шлагбаум на яких відчинив пасажир автомобіля ОСОБА_4 . Через 15 хв. обвинувачений ОСОБА_4 знову на автомобілі «Нива» заїхав на територію підприємства, відчинивши вікно в автомобілі, сказав: «Можете не закривати ворота, я ще приїду», та виїхав з території підприємства. Він ( ОСОБА_14 ) з ОСОБА_24 не змогли зачинити ворота після першого заїзду автомобіля обвинуваченого на територію підприємства, бо ворота були зламані ОСОБА_4 . Після того, як ОСОБА_4 вдруге заїхав на територію підприємства, вони зачинили ворота, зав`язавши їх металевим цепком та скрутивши болтами, та зателефонували керівництву підприємства і розповіли про подію. Начальник охорони та керівник підприємства - ОСОБА_6 прибули на підприємство, подивилися запис з камер відеоспостереження та поїхали. Через деякий час (приблизно через пів години) обвинувачений ОСОБА_4 знову приїхав до території ТОВ «Нафтогаз-прима» та переднім бампером свого автомобіля тричі з розгону вдарив у центральні ворота підприємства, намагаючись їх відчинити та заїхати на територію, але не зміг їх відчинити, після чого поїхав від території товариства та більше не приїжджав.

Показами свідка ОСОБА_25 , який в судовому засіданні пояснив, що він проживає в с. Боромля і з 2016 року працює на ТОВ «Нафтогаз-прима. Потерпілий ОСОБА_6 проживає за 30 м від нього. 26.02.2022 р. близько 15 год. він ( ОСОБА_25 ) перебував вдома, почув гучний звук удару об метал, вийшов з будинку на подвір`я та побачив автомобіль «Нива» червоного кольору, який стояв біля двору ОСОБА_6 . Хвіртка до двору ОСОБА_6 була відчинена, а в дворі було чутно галас. Він ( ОСОБА_25 ) підійшов ближче до своїх воріт та побачив, що з двору ОСОБА_6 вийшов обвинувачений ОСОБА_4 з гаслом «Прийшла нова влада». В руках у ОСОБА_4 була монтировка, якою він кілька разів вдарив по воротах та хвіртці ОСОБА_6 та сказав, висловлюючись нецензурно, що поїде на підприємство, а потім приїде сюди знову. Після цього ОСОБА_4 сів за кермо автомобіля і поїхав у бік підприємства, при цьому в салоні автомобіля ще хтось сидів. А він ( ОСОБА_25 ) підійшов до хвіртки ОСОБА_6 та побачив дірку у листі заліза хвіртки та зламаний замок. До цього замок був справний та ОСОБА_6 завжди зачиняв хвіртку на замок.

Протоколом огляду місця події від 28.04.2022 р. з фото таблицями, під час якого було оглянуто місце події територію ТОВ «Нафтогаз-Прима» по вул. 8 Березня, 23 с. Боромля Охтирського району Сумської області. Під час огляду було встановлено, що ворота на територію ТОВ «Нафтогаз-Прима» перебувають у пошкодженому стані. А саме нижня частина створок воріт у напрямку від вулиці до середини території, зігнуті металеві кутники, на яких тримаються металеві листи. Самі металеві листи частково відірвані з місць кріплень. Металевий засув воріт зігнутий, напрямком сили з вулиці до середини території. При в`їзді з боку вул.. 8 березня на територію підприємства встановлено дорожній знак «В`їзд заборонено»

Протоколом огляду місця події від 28.04.2022 р. з фототаблицями, під час якого було оглянуто місце події домоволодіння АДРЕСА_4 . Під час огляду було виявлено, що замок на хвіртці пошкоджений, а саме повністю пошкоджений внутрішній механізм та відсутній рігель замка. У верхній лівій частині хвіртки на висоті 1,7 м від землі мається наскрізне пошкодження метало профілю з нерівними краями, які вигнуті у напрямку від вулиці у двір. Загальна довжина пошкоджень 19 см.

Відповідно до довідки ТОВ «Нафтогаз-Прима» № 9 від 04.05.2022 р. загальний розмір заподіяних ТОВ «Нафтогаз-Прима» збитків від пошкодження воріт становить 21830,00грн.

Відповідно до видаткових накладних №13219 від 04.08.2022 р. та від 28.07.2022 р. вартість пошкодженого замка та профлиста становить відповідно 1095 грн. та 605 грн.

Відеозаписом на оптичному носії DVD-R білого кольору з написом «Axent» з камер відео спостереження, встановлених на території ТОВ «Нафтогаз-Прима» по вул. 8 Березня, 23 с. Боромля Охтирського району Сумської області за 26.02.2022 р., та протоколом огляду речей та документів від 11.05.2022 р. з фото таблицями - оптичного носія інформації DVD-R білого кольору з написом «Axent» з камер відео спостереження, встановлених на території ТОВ «Нафтогаз-Прима». З оглянутого відеозапису, що міститься на оптичному носії інформації DVD-R з написом «Axent» з камер відео спостереження, встановлених на території ТОВ «Нафтогаз-Прима» по вул. 8 Березня, 23 с. Боромля Охтирського району Сумської області за 26.02.2022 р. з 15.00 год. до 17.00 год., вбачається, що 26.02.2022 р. о 15.17 год. до зачинених вхідних воріт території ТОВ «Нафтогаз-Прима» на швидкості наближається автомобіль марки ВАЗ-2121 «Нива» темно червоного кольору, який не зупиняючись перед воротами, своєю передньою частиною вибиває зачинені ворота, внаслідок чого ворота пошкоджуються та відчиняються, а автомобіль заїжджає на територію ТОВ «Нафтогаз-Прима». Крім того, зафіксовано, що 26.02.2022 р. о 16.54 год. з вулиці до зачинених вхідних воріт території ТОВ «Нафтогаз-Прима» на швидкості наближається автомобіль марки ВАЗ-2121 «Нива» темно червоного кольору, який не зупиняючись перед воротами, своєю передньою частиною починає вибивати зачинені ворота, внаслідок чого ворота значно деформуються, але залишаються у зачиненому стані. Автомобіль ВАЗ-2121 «Нива» здає назад, знову на швидкості вибиває ворота, внаслідок чого ворота деформуються сильніше, однак залишаються зачиненими. Металеві стовпи, до яких кріпляться створи воріт, хитаються. Частини від воріт вилітають в бік території підприємства. Автомобіль знову здає назад, знову на швидкості третій раз вибиває своєю передньою частиною ворота, але значно деформовані створи воріт залишаються зачиненими. На 16.56 год. автомобіль ВАЗ-2121 «Нива» здає назад, рухається вперед та повертає у свою праву сторону, залишає поле зору відеокамер.

Покази свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_12 та ОСОБА_27 суд не бере до уваги, так як вони не стосуються обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він стукав «вудочкою» ( 50 см пластика чорного кольору) у хвіртку ОСОБА_6 , яку взяв у себе в автомобілі, відбивши таким чином кусок профілю, - суд не бере до уваги, так як такі його покази спростовуються показами свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_24 , які в судовому засіданні пояснили, що вони бачили в руках у пасажира в автомобілі ОСОБА_4 . металеву монтировку, коли ОСОБА_4 своїм автомобілем приїжджав на територію підприємства ТОВ «Нафтогаз-прима», та показами свідка ОСОБА_25 , який пояснив, що в руках у ОСОБА_4 була монтировка, якою він кілька разів вдарив по воротах та хвіртці ОСОБА_6 , при цьому він ( ОСОБА_25 ) чув характерний звук удару об метал. Також такі покази обвинуваченого спростовуються протоколом огляду місця події від 28.04.2022 р. з фото таблицями домоволодіння АДРЕСА_4 , під час якого було виявлено у верхній лівій частині хвіртки на висоті 1,7 м від землі наскрізне пошкодження метало профілю з нерівними краями, які вигнуті у напрямку від вулиці у двір, при цьому характер пошкоджень не відповідає поясненням обвинуваченого про те, що було відбито кусок профілю.

Таким чином, досліджені докази по справі свідчать про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 є грубим порушенням громадського порядку, адже були вчинені в громадському місці, у присутності сторонніх осіб свідків по справі. Обвинувачений ОСОБА_4 , поводячи себе зухвало, власним автомобілем вибив ворота підприємства ТОВ «Нафтогаз-прима» та заїхав на територію, вільний доступ на яку обмежений, при цьому сказавши охоронцям, що він пересувається на автомобілі там, де він забажає, після чого виїхав з території підприємства, та через декілька хвили знову приїхав на територію підприємства, заявивши, що він тут їздив і буде їздити, а коли охоронці зав`язали цепом ворота, щоб не допустити повторного проникнення на територію підприємства, обвинувачений ОСОБА_4 , нехтуючи загальноприйнятими нормами суспільної моралі та поведінки в суспільстві, діючи з особливою зухвалістю, став вибивати передньою частиною свого автомобіля ВАЗ-2121 днз НОМЕР_1 зачинені металеві ворота, якими був обладнаний в`їзд до території ТОВ «НАФТОГАЗ-ПРИМА», рухаючись автомобілем вперед та назад, чим пошкодив зазначені ворота, заподіявши ТОВ «НАФТОГАЗ-ПРИМА» матеріальної шкоди. Продовжуючи свій злочинний умисел на вчинення хуліганських дій обвинувачений ОСОБА_4 26.02.2022 р. близько 16.00 год. на належному йому автомобілі ВАЗ-2121 днз НОМЕР_1 приїхав до місця мешкання керівника ТОВ «НАФТОГАЗ-ПРИМА» ОСОБА_6 , який мешкає за адресою АДРЕСА_4 , самовільно зайшов до двору домоволодіння ОСОБА_6 та тримаючи металеву монтировку у руці став голосно викрикувати нецензурну лайку, а після цього у присутності сторонніх громадян металевою монтировкою вдарив по металевим воротам при вході в господарство АДРЕСА_4 , чим пошкодив зазначені ворота, тим самим заподіявши ОСОБА_10 матеріальної шкоди. Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 свідчить про його нахабну поведінку у громадському місці, протиставлення себе присутнім, та підтверджують те, що мотивом дій обвинуваченого була явна зневага до загальноприйнятих норм і правил поведінки у суспільстві.

Оцінивши кожний досліджений та перевірений в судовому засіданні доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд поза розумним сумнівом по епізоду хуліганських дій стосовно потерпілого ОСОБА_28 та ТОВ «Нафтогаз-прима» вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.296 КК України, як умисні дії, що виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України, підтверджується наступними доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що незадовго до подій, які сталися, він ( ОСОБА_7 ) зустрів ОСОБА_4 на вулиці в с. Боромля, і під час розмови останній сказав: «Що ж ви з нас «сєпарів» зробили?!». Він ( ОСОБА_7 ) спитав: «З чого ти взяв?». ОСОБА_4 нічого не відповів і на цьому розмова закінчилася. 08.04.2022 р. після 14.00 год. йому зателефонував ОСОБА_4 та запитав, де він зараз знаходиться. Він ( ОСОБА_7 ) в цей час був на роботі, він працює в службі судової охорони в Тростянецькому районному суді Сумської області. Він ( ОСОБА_7 ) запитав у ОСОБА_4 : «Що ти хочеш?», на що останній став погрожувати, та сказав: «Я знаю, що зробити з твоєю матір`ю та твоєю сім`єю». Він ( ОСОБА_7 ) злякався за свою родину, тому відпросився з роботи та попросив свою співмешканку ОСОБА_11 , щоб вона забрала його з роботи, і вони поїхали в с. Боромля. По дорозі він ( ОСОБА_7 ) зателефонував ОСОБА_4 та запитав, де він є. ОСОБА_4 сказав, що він вдома, і він ( ОСОБА_7 ) сказав йому, що зараз приїде поговорити з ним. На автомобілі співмешканки ОСОБА_11 НОМЕР_3 вони під`їхали до двору ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 та вийшли з автомобіля. З двору вийшла дружина ОСОБА_4 з дітьми, і він ( ОСОБА_7 ) запитав у неї, де її чоловік. На що остання відповіла, що позве його. Через 5-10 хв. з двору вийшов ОСОБА_4 з рушницею в руках, при цьому тримав рушницю вниз стволом, рушниця була заряджена. Потім ОСОБА_4 сказав: «Ну що, почнемо розбір польотів?», склав рушницю, привівши її у стан готовності, і навів рушницю на нього ( ОСОБА_7 ) і ОСОБА_11 . Він ( ОСОБА_7 ) злякався, відчув страх за себе та свою співмешканку, думав, що зараз може бути два трупи його і співмешканки. Він ( ОСОБА_7 ) спитав у ОСОБА_4 : «Що ти робиш?». Однак ОСОБА_4 нічого не відповів. Знаючи про те, що ОСОБА_4 перед цим стріляв по людях, він ( ОСОБА_7 ) схопив рушницю руками за ствол і почав опускати його, відводячи в правий бік. В цей час ОСОБА_4 зробив постріл у землю поряд з його ( ОСОБА_7 ) правою ногою. Через декілька секунд пролунав другий постріл в землю поряд із першим. Він ( ОСОБА_7 ) бачив, що на прикладі рушниці був чехол з патронами. ОСОБА_4 переламав рушницю і перезарядив ще один патрон. Він ( ОСОБА_7 ), тримаючи лівою рукою ствол рушниці, правою рукою дістав зі свого пояса газовий балончик та, з метою захисту, бризнув в обличчя ОСОБА_4 , так як розумів, що ОСОБА_4 вистрелить третій раз, бо перезарядив рушницю. Потім дружина ОСОБА_4 та ОСОБА_11 підбігли до ОСОБА_4 і стали відбирати у нього рушницю. В цей час ОСОБА_4 ще раз вистрелив, куля влучила в кущі біля дороги. Тоді жінки відібрали у ОСОБА_4 рушницю та викинули її в кущі через дорогу від подвір`я. ОСОБА_4 почав бігати та шукати рушницю, тобі він ( ОСОБА_7 ) дістав свій службовий пістолет Форт НОМЕР_4 , та не знімаючи з запобіжника, направив його на ОСОБА_4 , щоб він не підходив до рушниці. Так вони стояли близько 10 хвилин. ОСОБА_11 зателефонувала на 102. Потім з`явилися військові (чоловік 10-15) та дільничний, а пізніше - опергрупа. Військові зв`язали ОСОБА_4 . Він ( ОСОБА_7 ) та ОСОБА_11 написали заяви до поліції. ОСОБА_4 забрали працівники поліції. Також пояснив, що знає ОСОБА_4 з дитинства, до цих подій у нього з ОСОБА_4 жодних конфліктів не було.

Показами свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні пояснила, що в той день (точної дати вона не пам`ятає) після обіду їй зателефонував її співмешканець - ОСОБА_7 та попросив забрати його з роботи. Вона ( ОСОБА_11 ) приїхала в м. Тростянець і забрала його з роботи. По дорозі ОСОБА_7 розповів, що протягом останньої години йому кілька разів телефонував ОСОБА_4 та запрошував на зустріч обговорити якесь питання, при цьому висловлював погрози щодо його ( ОСОБА_7 ) сім`ї. По дорозі ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_4 та запитав де той знаходиться, на що останній повідомив, щоб під`їжджали до нього додому. Вона ( ОСОБА_11 ) вдвох з ОСОБА_7 під`їхали до двору ОСОБА_4 , вийшли з автомобіля та постукали у ворота. З хвіртки вийшла дружина ОСОБА_4 з маленьким сином, і сказала: «А, це ви» та пішла у двір. Через 3-5 хв. вийшов ОСОБА_4 з рушницею та сказавши слова: «Розборка польотів», підняв рушницю, направивши на них. ОСОБА_7 швидко зреагував і схопив руками дуло рушниці та опустив його вниз. ОСОБА_4 в цей момент вистрелив, постріл попав їм під ноги. ОСОБА_7 впав на одне коліно, але дуло рушниці тримав руками та не відпускав. Дружина ОСОБА_4 , яка вийшла з двору за чоловіком, та вона ( ОСОБА_11 ) намагалися забрати у ОСОБА_4 рушницю. Поряд були діти ОСОБА_4 , які вибігли з двору слідом за матір`ю. В цей час ОСОБА_4 здійснив другий постріл, який знову влучив їм під ноги. Після цього ОСОБА_7 дістав газовий балончик і бризнув ОСОБА_4 в очі. ОСОБА_4 в цей час розклав рушницю, у нього були ще патрони, приклеєні ізолентою, поклав в рушницю ще один патрон, потім склав рушницю і здійснив третій постріл, який поцілив у бік він них. Від газу з балончика ОСОБА_4 став терти очі, він ослаб, і вона ( ОСОБА_11 ) в цей час вихопила рушницю з рук ОСОБА_4 та викинула її в кущі біля дороги. ОСОБА_4 пішов за нею ( ОСОБА_11 ), тоді ОСОБА_7 вихопив свою табельну зброю, навів на ОСОБА_4 та сказав: « ОСОБА_29 , зупинись!». Після цього вона ( ОСОБА_11 ) дістала з кармана телефон та зателефонувала своєму батькові. Потім прибігли військові, які жили неподалік та почули постріли. Після цього приїхав її батько, а згодом поліція. Військові зв`язали руки ОСОБА_4 і поставили його колінами на землю. Вона ( ОСОБА_11 ) під час цих подій дуже злякалася за своє життя та життя ОСОБА_7 .

Показами свідка ОСОБА_30 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона проживає неподалік від Ігнатенків. ОСОБА_4 є чоловіком її двоюрідної сестри. 08.04.2022 р. близько 15.30 год. вона перебувала в себе вдома, та бачила, як до двору Ігнатенків під`їхав автомобіль БМВ сріблястого кольору, з нього вийшов ОСОБА_7 і підійшов до хвіртки. Через деякий час з двору вийшов ОСОБА_4 з рушницею. Вона ( ОСОБА_30 ) почула постріл, але хто стріляв - не бачила. Було чутно крики, нецензурну лайку. Коли вона ( ОСОБА_30 ) вийшла за двір, то побачила, що на проїжджій частині дороги стояв ОСОБА_4 спиною до неї, навпроти нього стояв ОСОБА_7 , а трохи далі ОСОБА_31 та ОСОБА_11 . Вона ( ОСОБА_30 ) стала йти до них і побачила, як ОСОБА_7 бризнув балончиком в обличчя ОСОБА_4 . Потім ОСОБА_31 та ОСОБА_11 стали їх розтягувати. ОСОБА_11 відтягувала ОСОБА_7 , а ОСОБА_31 ОСОБА_4 . Потім рушниця опинилася в руках у ОСОБА_11 і вона її викинула в кущі з правого боку від дороги. Потім приїхали ОСОБА_32 разом з ОСОБА_33 , прибігли військові, а через деякий час приїхала поліція та їхній дільничний. ОСОБА_4 зв`язали руки і поставили колінами на землю.

Показами свідка ОСОБА_20 , який в судовому засіданні пояснив, що у 2022 р. після де окупації с. Боромля йому ( ОСОБА_20 ) зателефонувала донька та сказала, що біля Ігнатенків стріляють. Він ( ОСОБА_20 ) разом з ОСОБА_33 поїхали до місця проживання ОСОБА_4 . По дорозі за 250 м. він ( ОСОБА_20 ) побачив військових з нацгвардії, які сказали, що чули постріли, та покликав їх з собою. Він ( ОСОБА_20 ) під`їхав на власному автомобілі до двору ОСОБА_4 та побачив ОСОБА_4 , дружину ОСОБА_4 , її сестру - ОСОБА_34 , дітей, свою дочку ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та робітника, який працює у ОСОБА_4 . Обвинувачений ОСОБА_4 , ОСОБА_11 і ОСОБА_7 стояли на дорозі. На його питання: «Де зброя?», ОСОБА_11 відповіла, що вона закинула рушницю в кущі. Через хвилину прибігли нацгвардійці, скрутили ОСОБА_4 та забрали його мобільний телефон. Його ( ОСОБА_20 ) дочка ОСОБА_11 розповіла, що ОСОБА_4 їм погрожував по телефону, а потім стріляв з рушниці та чуть її не поранив.

Показами свідка ОСОБА_23 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює дільничним офіцером поліції Тростянецького ВП. У 2022 р. після деокупації с. Боромля йому на мобільний телефон надійшов виклик від чергового поліції про те, що трапилася подія по АДРЕСА_2 стрілянина зі зброї. Приїхавши на місце події він ( ОСОБА_23 ) побачив там військових національної гвардії, ОСОБА_4 , який стояв на колінах на землі зі зв`язаними руками за спиною. Через 5-7 хв. приїхала оперативна група і за вказівкою слідчого він ( ОСОБА_23 ) відбирав пояснення в учасників події, зокрема у потерпілого ОСОБА_7 . Після огляду місця події та опитування учасників події, була вилучена зброя. Слідчо-оперативна група забрала ОСОБА_4 в м. Тростянець. Видимих ушкоджено у ОСОБА_4 (кров, садна) він ( ОСОБА_23 ) не бачив. Потерпілий ОСОБА_7 пояснював, що ОСОБА_4 , який вийшов з двору, здійснив зі зброї декілька пострілів у його бік. ОСОБА_7 при наданні пояснень був дуже схвильований, бо було посягання на його життя.

Протоколом огляду місця події від 09.04.2022 р. з фото таблицями, під час якого в приміщенні ВП № 1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області кабінет № 7 обвинувачений ОСОБА_4 в присутності двох понятих добровільно видав працівникам поліції рушницю «ІЖ-58» серія Е, номер 15863 калібр 16 та пояснив, що саме з даної зброї він вистрелив у напрямку ОСОБА_7 . Рушниця знаходиться в комуфляжному чохлі, також там же знаходиться пакет, в якому знаходяться набоїв кількості 45 шт. та 2 гільзи.

Протоколом огляду місця події від 08.04.2022 р. з фото таблицями, під час якого було оглянуто місце події ділянку біля господарства по АДРЕСА_2 . Під час огляду встановлено, що домоволодіння зі сторони вулиці огороджене шиферною огорожею з металевими воротами та хвірткою фарбованими синьою фарбою. Навпроти воріт близько 3,5 м поросло травою далі близько 8 м дорога з пісчано-грунтовим покриттям, обмежена ярком з чагарниками. Праворуч домогосподарство відсутнє місцевість поросла чагарниками. Ліворуч дорога розділяється прямо і направо і найближче господарство зліва метрів за 100 від повороту дороги. При огляді огорожі, пісчаної дороги явних механічних ушкоджень, схожих на вогнепальні, не виявлено.

Протоколом проведення слідчого експерименту з відеозаписом від 10.07.2022 р. за участю потерпілого ОСОБА_7 , який на території Охтирського РВП ГУНП в Сумській області розказав про обставини, які мали місце 08.04.2022 р., а семе: що під`їхавши до господарства ОСОБА_35 , вони з ОСОБА_11 вийшли з автомобіля та з стали неподалік хвіртки приблизно на відстані 2-Зм від хвіртки. По часу було приблизно 16год. 30хв., В цей час з хвіртки визирнула співмешканка ОСОБА_35 ОСОБА_36 та повернулася у двір. Через деякий час хвіртка відчинилася та з двору вийшов ОСОБА_37 свої руках ОСОБА_38 тримав мисливську рушницю та направляв ствол рушниці в його бік. За ним бігла ОСОБА_36 та щось кричала. ОСОБА_38 на ході перезарядив рушницю та, підіймаючи рушницю у його бік, сказав «розпочнемо розбор польотів». Такі дії ОСОБА_35 він сприйняв як погрози вбивством та реально побоювався, що прямо зараз ОСОБА_38 виконає такі погрози та вб`є його з рушниці. З зарядженою рушницею в руках ОСОБА_38 швидко вийшов з хвіртки та став на відстані близько 1 м від хвіртки, направляв рушницю на нього. Злякавшись таких дій ОСОБА_35 , він зробив два кроки назустріч ОСОБА_39 , обома руками схопився за рушницю, яку тримав у руках ОСОБА_38 та нахилив ствол рушниці донизу. ОСОБА_38 опирався та зробив з рушниці один постріл, який влучив у землю біля його ніг. ОСОБА_31 стала кричати, щоб ОСОБА_38 припинив свої дії та стала хапати ОСОБА_35 за руки. ОСОБА_40 також кричала, що ОСОБА_41 зупинився. Він продовжував утримувати рушницю, яку тримав у руках ОСОБА_42 стволом униз. ОСОБА_38 не заспокоювався, намагався вирвати ствол рушниці з його рук та зробив ще один постріл з рушниці у землю біля його ніг. Після цього він впав на коліно. ОСОБА_43 та ОСОБА_44 стали намагатись вихопити у ОСОБА_35 рушницю. Він в цей час дістав із поясу спецзасіб «Терен» та розпилив його у напрямку до обличчя ОСОБА_45 . Однак ОСОБА_38 знову не заспокоївся, зарядив до стволу рушниці ще один патрон, який був на прикладі та знову зробив постріл з рушниці вбік. Все відбувалось дуже швидко. ОСОБА_11 вихопила і ОСОБА_35 рушницю та кинула її в кущі. Після цього він дістав з кобури пістолет, направив його в бік ОСОБА_35 та крикнув, щоб той ліг на землю. ОСОБА_11 злякалася і закрила собою ОСОБА_35 та стала кричати, щоб він не стріляв. Він заховав пістолет до кобури. ОСОБА_38 став витирати очі від спецзасобу. Він став запитувати у ОСОБА_35 навіщо той так зробив, але ОСОБА_38 мовчав. Після вказаних подій на місце приїхали військовослужбовці ОСОБА_46 , батько ОСОБА_47 та було викликано поліцію. Після цього потерпілий ОСОБА_7 з участю статиста та макету вогнепальної зброї продемонстрував місця свого перебування при вказаних подіях, місце перебування ОСОБА_35 та механізм погроз щодо нього з боку ОСОБА_45 .

Протоколом проведення слідчого експерименту з відеозаписом від 10.07.2022 р. за участю свідка ОСОБА_11 , яка на території Охтирського РВП ГУНП в Сумській області розказала про обставини, які мали місце 08.04.2022 р., а саме: коли вони під`їхали до господарства ОСОБА_35 , то вийшли з автомобіля та з ОСОБА_48 стали біля хвіртки. В цей час з хвіртки визирнула співмешканка ОСОБА_35 - ОСОБА_36 та зразу зайшла у двір. Вона з ОСОБА_48 стояли біля хвіртки, чекали ОСОБА_45 . Через деякий час хвіртка відчинилася та з двору вийшов ОСОБА_37 свої руках ОСОБА_38 тримав мисливську рушницю та направляв ствол рушниці в бік ОСОБА_49 . За ним бігла його співмешканка ОСОБА_36 та кричала що не треба нічого робити. Коли ОСОБА_38 виходив з хвіртки, то на ходу перезарядив рушницю та, підіймаючи рушницю у бік ОСОБА_50 , сказав «розборка польотів». При цьому ОСОБА_38 був у дуже збудженому та агресивному стані. Вона ( ОСОБА_11 ) дуже злякалася за життя ОСОБА_50 , боялася, що зараз ОСОБА_42 може вбити ОСОБА_51 свою чергу ОСОБА_7 обома руками схопився за рушницю, яку тримав у руках ОСОБА_38 та нахилив ствол рушниці донизу. ОСОБА_38 опирався та зробив з рушниці один постріл, який влучив у землю біля ніг ОСОБА_50 Все відбувалося дуже швидко. Співмешканка ОСОБА_35 стала кричати та стала хапати ОСОБА_35 за руки. Вона також стала хапати ОСОБА_35 за руки та кричала, щоб він зупинився. ОСОБА_38 не заспокоювався та зробив ще один постріл з рушниці у землю біля ніг ОСОБА_50 та ОСОБА_7 впав на коліно. Вона ( ОСОБА_11 ) подумала, що ОСОБА_38 ранив його та намагалася, хапаючись за руки ОСОБА_35 та саму рушницю, направити ствол рушниці у бік, де немає людей. ОСОБА_7 , щоб захиститися від агресивних дій ОСОБА_35 , дістав балончик із сльозогінним газом та розпилив його у напрямку до обличчя ОСОБА_45 . В цей момент ОСОБА_38 здійснив третій постріл з рушниці. Куди саме відбувся постріл вона не розібрала, так як все відбувалось дуже швидко. Після цього ОСОБА_38 став терти свої очі від сльозогінного газу. Скориставшись цим, вона ( ОСОБА_11 ) вихопила у нього рушницю та викинула її в кущі. Після цього ОСОБА_7 дістав з кобури пістолет, направив його в бік ОСОБА_35 та крикнув, щоб він ліг на землю. Вона злякалася та, щоб припинити конфлікт, закрила собою ОСОБА_35 , стала кричати, щоб усі заспокоїлись. ОСОБА_7 заховав пістолет. Після вказаних подій на місце приїхали військовослужбовці Нацгвардії, її батько та було викликано поліцію. Свідок ОСОБА_11 з участю статиста та макету вогнепальної зброї продемонструвала місця свого перебування при вказаних подіях, місце перебування ОСОБА_4 та механізм погроз щодо ОСОБА_7 з боку ОСОБА_4 .

Щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 129 КК України суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.129 КК України безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення є особиста безпека людини.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення виражається у погрозі вчинити вбивство доведенні до відома потерпілого наміру винної особи позбавити потерпілого життя. При цьому склад кримінального правопорушення в діях винного, який погрожує вбивством, буде лише у разі, якщо у особи, щодо якої була висловлена погроза позбавити її життя були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Погрозою застосування фізичного насильства, в тому числі і погрозою вбивством, слід вважати залякування особи застосуванням до неї такого насильства, в тому числі і залякування її вчинити вбивство. Погроза може полягати у висловлюваннях, жестах, демонструванні зброї або предметів, що можуть бути використані для нанесення тілесних ушкоджень, предметів, що імітують зброю, які потерпіла особа приймає за справжню зброю, чи в інших діях. Погроза застосування фізичного насильства, в тому числі погроза вбивством, повинна сприйматися потерпілою особою як реальна, тобто у неї має скластися враження, що погроза буде реалізована. Така погроза може сприйматися потерпілою особою як реальна, виходячи з часу, місця та обстановки, що склалася (п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 30.05.2008р.).

Досліджені судом докази свідчать про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , який виходячи зі свого двору тримав в руках заряджену рушницю та зі словами: «Ну що, почнемо розбір польотів?» спрямовував її саме на потерпілого ОСОБА_7 , були сприйняті потерпілим як реальна погроза вбивством, що становить об`єктивну сторону кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим стосовно потерпілого. А коли, сприймаючи дії ОСОБА_4 як реальну загрозу своєму життю, ОСОБА_7 відвів рукою ствол рушниці в бік від себе, ОСОБА_4 здійснив два постріли з вказаної рушниці у землю, та не зупинившись на вчиненому, перезарядив рушницю та здійснив ще один постріл з неї у землю поряд з ОСОБА_7 .

В судовому засіданні обвинувачений ( ОСОБА_4 ) вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України не визнав, зазначивши, що вийшов з зарядженою рушницею, так як знав, що до нього приїде ОСОБА_7 зі зброєю та зі своїми знайомими, і його ( ОСОБА_4 ) дії були спрямовані на те, щоб ОСОБА_7 поїхав від нього.

Водночас, ця версія розвитку подій і дій обвинуваченого не заслуговує на увагу, оскільки матеріали кримінального провадження не містять відомостей про будь-які неправомірні дії з боку потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_11 по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_4 чи членів його сім`ї.

Покази свідка ОСОБА_52 про те, що ОСОБА_4 , тримаючи зброю в руках, не погрожував нею ОСОБА_7 , і що було лише два постріли, і що другий постріл відбувся мимоволі ОСОБА_4 в той момент, коли ОСОБА_11 смикала за рушницю, - суд не бере до уваги і вважає їх такими, що дані нею з метою уникнення обвинуваченим відповідальності за вчинене, оскільки ОСОБА_52 є дружиною обвинуваченого, крім того, такі її покази спростовуються показами потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_11 , які в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_4 вийшов з двору з зарядженою рушницею, і зі словами: «Ну що, почнемо розбір польотів?», склав рушницю, привівши її у стан готовності, і навів рушницю на них, в цей момент ОСОБА_7 руками схопив ствол рушниці та відвів його вниз, після чого ОСОБА_4 двічі вистрілив, влучивши в землю біля їх ніг, а потім перезарядив рушницю, і вистрілив втретє, коли вже ОСОБА_11 схопила рушницю і намагалась її вирвати з рук обвинуваченого.

Крім того, суд не бере до уваги покази свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 про те, що після того, як на місце події приїхав батько ОСОБА_11 - ОСОБА_20 , то він разом із ОСОБА_7 побили ОСОБА_4 . При цьому суд виходить з того, що доказів на підтвердження факту заподіяння тілесних ушкоджень обвинуваченому ОСОБА_4 матеріали справи не містять, також матеріали справи не містять даних, які б підтверджували застосування щодо ОСОБА_4 неправомірних дій.

Таким чином, оцінюючи досліджені докази як належні і допустимі, в їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 296 КК України, так як він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, та за ч. 1 ст. 129 КК України, так як він вчинив погрозу вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 статті 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 1-4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, судам при призначенні покарання у кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, необхідно суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65-67КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до кримінальних проступків, їх характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, враховує особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, враховує стан здоров`я обвинуваченого.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 150 від 13.06.2022 р. на момент вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень ОСОБА_4 будь-якими психічними захворюваннями не страждав, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, 26.02.2022 перебував у стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 будь-якими психічними захворюваннями не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Як особа, що не є душевнохворою, на теперішній час ОСОБА_4 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Перелік обставин, які обтяжують покарання, визначений ст. 67 КК України, і є вичерпним. Зокрема п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України визначено одну з обставин, яка обтяжує покарання вчинення злочину з використанням умов воєнного або надзвичайного стану, інших надзвичайних подій.

Законом України від 22.11.2018 р. № 2617-VIII, у назві розділу III Загальної частини КК України слово "Злочин" замінено словами "Кримінальне правопорушення", визначення поняття якого надано у ст. 11 КК України, а, згідно класифікації за ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Також вказаним Законом слово «злочин» замінено словами «кримінальне правопорушення» лише в п.п. 2-4, 6-9, 13 ч. 1 ч.ч. 2, 4 ст. 67 КК України.

Таким чином, аналіз вищенаведеного дає підстави вважати, що передбачена п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжуюча покарання обставина, законом поширена лише на кримінальні правопорушення, вчинені у формі злочину.

Разом з тим, ОСОБА_4 вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 296 КК України, що, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, а тому суд не визнає обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

З урахуванням даних обставин суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі, так як таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

На думку суду, покарання у виді пробаційного нагляду, яке просить призначити її підзахисному захисник, не буде справедливим та співрозмірним тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх характеру, та не сприятиме досягненню мети покарання.

Потерпілі та їх представники в судовому засіданні просили призначити обвинуваченому покарання у максимальному розмірі, передбаченому санкціями ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 296 КК України, мотивуючи тим, що обвинувачений не розкаявся у вчиненому, вибачення у потерпілих не попросив, шкоду не відшкодував.

Однак суд не погоджується з такою позицією потерпілих з наступних підстав.

Приймаючи рішення щодо призначення покарання, суд виходить з позиції ЄСПЛ, практика якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ» при розгляді справ застосовується як джерело права.

У справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) ЄСПЛ зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування суспільством від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке суд вважає пропорційним тяжкості порушених суспільних інтересів, їх наслідкам з урахуванням всіх встановлених судом обставин конкретного провадження. У справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року та у справі «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

Виходячи із мети покарання, визначеної в статті 50 КК України, а також враховуючи положення ч. 2 ст. 65 КК України щодо індивідуалізації призначеного покарання, суд дійшов висновку, що, приймаючи до уваги всі вищезазначені дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні неповнолітніх дітей, та конкретні обставини кримінальних правопорушень, необхідно призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст.296, ч.1 ст. 129 КК України у виді обмеження волі, але не в максимальному розмірі, і таке покарання, на думку суду, відповідатиме обставинам кримінального провадження, принципу пропорційності та справедливості, оскільки є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, не ставитиме особистий і надмірний тягар для обвинуваченого, що є складовим елементом принципу верховенства права відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

Клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили не надійшло, тому суд вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили не обирати.

27.07.2022 р. потерпілим ОСОБА_7 подано цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, в якому просить стягнути з ОСОБА_4 моральну шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням, в розмірі 15000,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмір 3000 грн.

04.08.2022 р. потерпілим ОСОБА_6 подано цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину, в якому просить стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням, в розмірі 1700 грн., моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн.

29.12.2022 р. представником потерпілого ТОВ «НАФТОГАЗ-ПРИМА» - адвокатом ОСОБА_9 подано цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в якому просить стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «НАФТОГАЗ-ПРИМА» (ЄРДПОУ 35539842) матеріальну шкоду в розмірі 22970 грн.

Обвинувачений ОСОБА_55 в судовому засіданні цивільні позови потерпілого ОСОБА_6 та ТОВ «Нафтогаз-прима» визнав частково, цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 не визнає.

При вирішенні цивільних позовів потерпілих суд виходить з наступного.

Згідно ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ст.1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Матеріалами справи підтверджується, що протиправними діями обвинуваченого потерпілому ОСОБА_6 заподіяна матеріальна шкода в розмірі 1700,00 грн., потерпілому ТОВ «НАФТОГАЗ-ПРИМА» заподіяна матеріальна шкода в розмірі 22970,00 грн., а тому з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, грошові кошти на користь потерпілого ОСОБА_6 в сумі 1700,00 грн., на користь ТОВ «НАФТОГАЗ-ПРИМА» в сумі 22970,00 грн.

У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості, справедливості та співмірності.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи й не повинен призводити до її безпідставного збагачення (постанова КЦС ВС від 23 червня 2022 року у справі № 607/4341/20).

Суд погоджується з доводами потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про перенесені ними душевні страждання у зв`язку з неправомірними діями ОСОБА_4 , та враховуючи характер діяння обвинуваченого та форму його вини, глибину душевних страждань потерпілих, з урахуванням вимог справедливості та розумності, суд вважає за необхідне на підставі ч.1 ст. 1167 ЦК України визначити розмір стягнення на відшкодування потерпілим моральної шкоди в сумі по 10000,00 грн. кожному потерпілому.

Щодо заявлених потерпілим ОСОБА_7 вимог про стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Статтею 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Статтею 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу.

За висновком, викладеним у п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правову допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу, однак зобов`язує надати докази на підтвердження розміру процесуальних витрат, у тому числі на правову допомогу, що входить до предмета доказування у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України).

На підтвердження витрат на правову допомогу потерпілий ОСОБА_7 надав копію договору № 0817/22 про надання правової допомоги від 18.07.2022 р., копію додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 18.07.2022 р. про порядок оплати юридичних послуг, дублікат квитанції від 18.07.2022 р. про сплату за послуги адвоката ОСОБА_56 3000 грн. за послуги адвоката (а.с. 66-69 т.1).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_7 витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази: мисливську гладкоствольну рушницю ІЖ-58 Е № 15863, калібру 16 та 45 патронів, що зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області (квитанція № 000001) - конфіскувати в дохід держави та передати відповідно до розпорядження КМУ «Про передачу майна для потреб ЗСУ» №186-р від 26 лютого 2022 року на потреби ЗСУ.

Речовий доказ диск DVD-R із відеозаписом, наданий ТОВ «НАФТОГАЗ-ПРИМА», зберігати в матеріалах справи.

Речові докази 2 гільзи, що зберігається в камері зберігання речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області (квитанція № 000001) - знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 129, ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 129 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

за ч. 1 ст. 296 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня прибуття і постановки обвинуваченого на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди - 10 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_6 ) в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 1700,00 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди - 10 000,00 грн., а всього 11700,00 грн.

Цивільний позов потерпілого ТОВ «НАФТОГАЗ-ПРИМА» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «НАФТОГАЗ-ПРИМА» () в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 22970,00 грн.

Речові докази: мисливську гладкоствольну рушницю ІЖ-58 Е № 15863, калібру 16, 45 патронів, що зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області (квитанція № 000001) конфіскувати в дохід держави та передати відповідно до розпорядження КМУ «Про передачу майна для потреб ЗСУ» №186-р від 26 лютого 2022 року на потреби ЗСУ.

Речовий доказ диск DVD-R із відеозаписом, наданий ТОВ «НАФТОГАЗ-ПРИМА», зберігати в матеріалах справи.

Речові докази 2 гільзи, що зберігається в камері зберігання речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області (квитанція № 000001) - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: ОСОБА_1