Справа № 308/1896/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/420/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

з участю: прокурора ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 березня 2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР № 0000062 від 06.01.2023, за обвинуваченням: ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог КПК України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення недоліків.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що в обвинувальному акті відсутні фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Місцевим судом констатовано, що зазначеному обвинувальному акті не в повній мірі зазначені встановлені обставини, не зазначена правова кваліфікація діяння обвинувачення та не сформульовано обвинувачення стосовно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Також місцевий суд визначив, що в обвинувальному акті відсутнє конкретне формулювання обвинувачення відповідно до положень закону з врахуванням всіх виявлених під час досудового слідства обставин в повному обсязі з дотриманням вимог КПК України, що свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення, порушує право обвинувачених на захист і в подальшому позбавить суд можливості належним чином роз`яснити обвинуваченим суть обвинувачення на виконання вимог ст.348 КПК України, та розглянути кримінальне провадження в його межах.

На вказану ухвалу прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_14 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції із стадії підготовчого судового засідання.

Свої апеляційні вимоги прокурор мотивує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вважає, що судом безпідставно визнано наведені в ухвалі обставини, як такі що є підставами для повернення обвинувального акта. Стверджує, що в обвинувальному акта наведено всі відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України.

Прокурор зазначає, що всі зазначені в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 фактичні обставини знайшли своє відображення в тій формі та тому змісті, які прокурор у кримінальному проваджені вважав встановленими. Однак, суд удався до оцінки змісту фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, його правової кваліфікації, чим вийшов за межі своїх повноважень, тоді як під час підготовчого судового засідання суд лише перевіряє обвинувальний акт на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п.п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України.

Акцентує, що суд, пославшись на ст. 91 КПК України, зробив висновки щодо не повноти викладених обставин, які підлягають доказуванню, як то подія кримінального правопорушення, а також форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Наголошує, що в обвинувальному акті є конкретні вказівки на те, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, вимоги закону щодо викладу фактичних обставин, формулювання обвинувачення дотримано. Обставини, які, відповідно до ч.1 ст. 91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість

обвинуваченого у його вчиненні, розмір процесуальних витрат, викладено чітко і конкретно.

Зазначає, що наведені у обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Крім цього, прокурор вважає, що у зазначеному обвинувальному акті має місце технічна помилка, внаслідок неправильної роботи комп`ютерної техніки під час друку примірника, який був скерований на адресу суду, і яка може бути усунута під час судового розгляду в суді першої інстанції. Вказана технічна помилка не впливає на доведеність винуватості особи та на суть пред`явленого обвинувачення в цілому. При цьому, стороні захисту були вручені примірники обвинувальних актів без будь-яких технічних помилок.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор підтримав вимоги поданої апеляційної скарги у повному обсязі з підстав, викладених у поданій апеляційній скарзі та просив таку задоволити.

Захисники та обвинувачені заперечили доводи та вимоги апеляційної скарги прокурора, як безпідставні, зазначивши про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення присутніх учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження, дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні та обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила таке.

Аналіз положень Глави 27 КПК України дає підстави вважати, що підготовче судове засідання у судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Зокрема, на стадії підготовчого провадження суд перевіряє обвинувальний акт на його відповідність вимогам закону.

Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України у випадку невідповідності обвинувального акта вимогам КПК України суд має право повернути такий обвинувальний акт прокурору.

Вимоги до обвинувального акта встановлені у статті 291 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Так, однією із підстав повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 стало те, що в обвинувальному акті не повністю викладено встановлені обставини, не зазначена правова кваліфікація діяння обвинувачення та не сформульовано обвинувачення стосовно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Зокрема, судом встановлено, що на деяких аркушах обвинувального акта відсутні частини тексту, а на деяких аркушах обвинувального акта частина тексту не містить закінченого змісту.

Водночас, колегія суддів погоджується з апеляційними доводами прокурора, що у даному випадку має місце технічна помилка, внаслідок неправильної роботи комп`ютерної техніки під час друку примірника, який був скерований на адресу суду, і яка може бути усунута під час судового розгляду в суді першої інстанції шляхом надання суду стороною обвинувачення обвинувального акта без зазначеної технічної помилки.

При цьому, колегія суддів враховує, що зазначена технічна помилка не впливає на доведеність винуватості осіб та на суть пред`явленого обвинувачення в цілому.

Варто зауважити, що в апеляційні скарзі прокурор вказує, що стороні захисту були вручені примірники обвинувальних актів без будь-яких технічних помилок. Однак зазначені обставини місцевим судом не було з`ясовано.

Крім цього, повертаючи прокурору обвинувальний акт місцевий суд констатував, що в обвинувальному акті відсутнє конкретне формулювання обвинувачення відповідно до положень закону з врахуванням всіх виявлених під час досудового слідства обставин в повному обсязі з дотриманням вимог КПК України, що свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення, порушує право обвинувачених на захист і в подальшому позбавить суд можливості належним чином роз`яснити обвинуваченим суть обвинувачення на виконання вимог ст.348 КПК України, та розглянути кримінальне провадження в його межах.

Як зазначив місцевий суд, наведені в обвинувальному акті, а саме у сформульованому обвинуваченні, фактичні дані в своїй сукупності не дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, з огляду на його правову кваліфікацію, що в даному випадку доводить недотримання органом досудового розслідування вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, може вплинути на право ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на захист, та, у свою чергу, позбавляє суд можливості виконати вимоги ч. 1 ст. 348 КПК України, тобто роз`яснити обвинуваченим під час судового розгляду суть обвинувачення, що є обов`язком саме суду.

Водночас і з такими мотивами місцевого суду щодо повернення прокурору обвинувального акта колегія суддів погодитись не може, виходячи із наступного.

Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті повинно бути наведено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення щодо кожного обвинуваченого.

При цьому, колегія суддів зауважує, що висування обвинувачення є виключною компетенцією прокурора і не може покладатися на суд. Питання, які стосуються змісту та достовірності викладених прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення не підлягають розгляду у підготовчому судовому засіданні, і суд не цій стадії встановлює лише відповідність обвинувального акта вимогам КПК України, не досліджуючи при цьому суть обвинувачення.

Конкретність обвинувачення є оціночним критерієм, та може бути перевірена лише в ході судового розгляду провадження, оскільки під час підготовчого судового засідання суд не може давати оцінку кваліфікації дій обвинуваченого, доказам чи фактичним обставинам кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Отже, на переконання колегії суддів, неконкретність обвинувачення у даному кримінальному провадженні та з урахуванням вимог ст. 291 КПК України не може бути підставою для повернення обвинувального акту.

Одночасно, судова колегія зауважує, що з метою недопущення порушення права особи на захист через неконкретність обвинувачення та можливого скасування рішення суду першої інстанції з підстав незабезпечення гарантій на справедливий суд, прокурор відповідно до положень ст.337 КПК України в ході судового розгляду може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення тощо.

При цьому, в силу наведеної вище норми, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, рівно як і прийняти рішення про виправдання (ч.1 ст. 373 КПК України).

Таким чином, апеляційний суд не знаходить беззаперечних підстав для повернення вказаного обвинувального акту, оскільки в оскаржуваній ухвалі не наведено жодної достатньої та мотивованої підстави, яка ґрунтується на вимогах закону для повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів визнає апеляційну скаргу прокурора обґрунтованою та приходить до переконання, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України ухвалу суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000062 від 06.01.2023 про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст.307, ч.1 ст.317, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_8 за ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_9 за ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_10 за ч.3 ст.307 КК України слід скасувати, оскільки така постановлення з порушенням вимог кримінального процесуального закону, і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 березня 2024 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000062 від 06.01.2023 про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст.307, ч.1 ст.317, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_8 за ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_9 за ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_10 за ч.3 ст.307 КК України скасувати та призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий :

Судді :