Провадження №1-кп/761/2174/2024
В И Р О К

Іменем України

20 червня 2024 року, Шевченківський районний суд міста Києва у складі

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001150 від 30.05.2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь Київської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

-02.09.2022 Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 будучи раніше судимим 02.09.2022 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, під час іспитового строку вчинив новий умисний злочин за наступних обставин, а саме посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60-95-ВР (в редакції Закону № 530-V від 22.12.2006), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 481 від 20.08.2008 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010, з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, маючи умисел спрямований на незаконне придбання, зберігання без мети збуту психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів.

Так, ОСОБА_3 , у невстановлений час, але не пізніше 11 год. 15 хв. 30.05.2023, за невстановлених обставин, маючи умисел на незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, отримав від невстановленої особи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP та почав незаконно зберігати її, без мети збуту.

В подальшому, 30.05.2023, приблизно о 11 год. 15 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , був зупинений працівниками поліції, де в ході проведення обшуку особи в порядку ст. 2982 КПК України, у ОСОБА_3 виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,428 г.

Кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення передбачена ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Допитаний у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення беззаперечно визнав, дав вичерпні показання по суті справи, які повністю відповідають обставинам, викладеним у даному вироку щодо часу, способу, місця вчинення злочину, мотивів, та інших обставин вчинення злочину. Зазначив, що він 30.05.2023 через мережу інтернет замовив собі вище вказану психотропну речовину, яку він в подальшому забрав в місці якому було йому надіслано в смс повідомленні. Приблизно об 11 год. його працівниками поліції було зупинено за адресою: АДРЕСА_2 , яким він повідомив, що має при собі заборонену речовину, в подальшому він був затриманий працівниками поліції яким видав вказану психотропну речовину. Зазначив, що щиро розкаявся, на даний час будь які психотропні чи наркотичні речовини не вживає, просив призначити мінімальне покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що всі учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши ОСОБА_3 положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які усіма учасниками судового розгляду визнані та ніким не оспорюються.

Отже, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею, доведена повністю, а дії обвинуваченого ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості злочину, данні про винну особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, раніше судимий, офіційно не працює, за місцем реєстрації характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий, покарання за попереднім вироком не відбув та знову вчинив умисний нетяжкий злочин, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення, а тому суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, дійшов висновку, що його виправлення слід здійснювати в умовах ізоляції від суспільства, визначивши йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах, санкції статті кримінального закону, за яким визнав його винуватим.

Саме таке покарання на переконання суду буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, визначених ст. 65 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 02.09.2022 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік до. На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на один рік, та в період іспитового строку знов скоїв умисний злочин.

У разі вчинення злочину під час іспитового строку покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання, що має приєднуватися до покарання за новим вироком. (постанова ВС від 12.10.2022 у справі № 557/970/21).

Враховуючи, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення за яке він засуджується даним вироком після постановлення попереднього вироку, суд призначає обвинуваченому остаточне покарання за правилами ст. 71 КК України, та до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 02.09.2022 за ч.1 ст.309 КК України.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 72 ч. 1 п. 1 б) КК України, одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Запобіжний захід до обвинуваченого під час судового розгляду по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

У кримінальному проваджені наявні процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертизи № СЕ-19/111-23/28268-НЗПРАП від 08.06.2023 в розмірі 1912 грн. 00 коп., вказану суму суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 374-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк - 1 (один) рік.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02.09.2022, остаточно визначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання, після звернення вироку до виконання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні, а саме: 30.05.2023 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази:

-PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,428 г., яка міститься у кристалічній речовині білого кольору - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № СЕ-19/111-23/28268-НЗПРАП від 08.06.2023 в розмірі 1912 грн. 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, - в той самий строк з моменту отримання копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1