САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/235/24
Провадження № 1-кп/726/64/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0004899 від 26.12.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженьця м. Мелітополь Запорізької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, офіційно не працюючого, раніше судимо:

- 12.12.2007 р. Мелітопольським РС Запорізької

області за ч.1 ст. 85 КК України, до покарання

у вигляді штрафу 680 гривень;

- 21.05.2009 р. Мелітопольським РС Запорізької

області за ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК

України, до покарання у вигляді позбавлення

на строк 5 років, ст. 75,76 КК України 3 роки;

- 12.02.2010 р. Мелітопольським РС Запорізької

області за ч.3 ст. 185 КК України, ст. 71 КК

України до покарання у вигляді позбавлення

волі на строк 5 років 1 місяць;

- 30.04.2014 р. Мелітопольським РС Запорізької

області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, до

покарання у вигляді позбавлення волі на строк

3 роки 1 місяць;

- 08.05.2019 р. Мелітопольським РС Запорізької

області за ч.2 ст. 185 КК України, до покарання у

вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, ст. 75

КК України 2 роки;

- 09.04.2021 р. Мелітопольським РС Запорізької

області за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185,

ч.1 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді

позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

15.12.2023 близько 18 години 55 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Чернівці, вул. Заводська, 7 у банкоматі АТ ПриватБанк знайшов іменну банківську карту ОСОБА_5 № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), емітовану АТ ПриватБанк.

Після чого, 15.12.2023 о 19 годині 10 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину Класік за адресою: м. Чернівці, вул. Заводська, 7, не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, діючи в умовах воєнного стану, який був введений із 05 години 30 хвилин, 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні строком на 30 діб та продовжений до цього часу, повторно, діючи умисно, протиправно, з коисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи у користуванні раніше знайдену іменну банківську карту № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), емітовану АТ ПриватБанк, належну потерпілій ОСОБА_5 , без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, теємно викрав з вказаної платіжної карти кошти в сумі 844 гривні 43 копійки, розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через POS-термінал, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 844 гривні 43 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, та пояснив суду, що всі обставини, викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи, все так і було в дійсності, обвинувачений у вчиненому щиро кається. Свою поведінку усвідомлює, просить суд суворо його не карати, не позбавляти волі. Чому скоїв кримінальне правопорушення не може пояснити, вирішив спонтанно, вибачився перед потерпілою.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників процесу в порядку ч.3 ст.349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочинів, з`ясувавши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку передбаченому ч. 3 ст.349 КПК, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає повністю доведеною вину ОСОБА_4 в умисних діях, які вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він надав суду вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із положеннями ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою - вчинена повторно та в умовах воєнного стану, доведена повністю, а останній вчинив вказане кримінальне правопорушення за обставин наведених у вироку.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд виходить із наступного.

Так, відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, фактичні обставини справи, характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав в повному обсязі, висловив бажання стати на шлях виправлення.

Судом також враховуються і дані про особу ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання, скарг та заяв за місцем проживання щодо нього не надходило, до ОКНП «Чернівецька обласна психічна лікарня» за спеціалізованою психічною допомогою та з приводу лікування не звертався, 08.09.2023 році був зареєстрований у ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» із діагнозом розлади психіки та поведінки, внаслідок вживання опіоїдів (синдром залежності), те, що він раніше неодноразово судимий.

З огляду на викладене, беручи до уваги особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, його злочинне минуле, наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 не можливе без реального відбування покарання та ізоляції від суспільства.

Разом ізтим,Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №298/95/16-к (провадження №51-2501км18) вказав, що у частині 2 статті 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання.

Згідно ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Таким чином, виходячи з засад співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Враховуючи вищезазначені положення ст. 69 КК України, реалізуючи надані суду дискреційні повноваження, керуючись суддівським розсудом, зважаючи на обставини кримінального провадження, а саме: враховуючи кількість та вартість викраденого майна, його вид, складні життєві (скрутне матеріальне становище) обставини, які спонували ОСОБА_4 до вчинення злочину, враховуючи при цьому що обвинувачений відшкодував потерпілій завдану шкоду, потерпіла просила не позбавляти волі обвинуваченого, позицію прокурора, який просив суд призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, за наявності встановлених кількох обставин, що пом`якшують покарання та при цьому істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, який на час судового розгляду виявив готовність понести відповідальність за вчинене, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст. 185 КК України нижче від найнижчої межі, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Суд вважає, що, відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дане покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме його особі і буде достатнім для досягнення передбачених ст. 50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не було заявлено.

Разом із тим, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29.01.2024 року до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту. Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, не працює, має слабкі соціальні зв`язки, враховуючи, що покарання, яке призначено ОСОБА_4 передбачає позбавлення волі, з метою запобігання ризикам, визначених ч.1 ст. 177 КПК України, спробам переховуватися від органів суду та ухилення від відбування покарання, що буде суперечити основному принципу відправлення правосуддя - незворотність покарання, а також з метою виключення спроб вчинення інших кримінальних правопорушень суд вважає необхідним до вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_4 попередньо обраний запобіжний захід - нічний домашній арешт.

Згідно з ч.ч.1, 2, 6 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавленні волі.

Саме такий запобіжний захід, на думку суду, буде відповідати тяжкості кримінального правопорушення й даним про особу обвинуваченого, а також буде пропорційним тим ризикам, які об`єктивно існують, а також відповідатиме забезпеченню прав та інтересів суспільства та самого обвинуваченого.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 65-67, 69, ч. 4 ст. 185, КК України, ст. 181, 100, 342-380 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 залишити міру запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту з 22:00 годин до 06:00 годин.

Зобовязати ОСОБА_4 не залишати місце його постійного проживання по АДРЕСА_1 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суду м. Чернівці шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженому , який перебуває під вартою з моменту вручення йому копії судового рішення

Головуючий суддяОСОБА_1