Справа № 458/427/24
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

13.05.2024 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

при розгляді у відкритому підготовчому засіданні обвинувального акта в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 11.03.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ісаї Турківського району Львівської області, який до взяття під варту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, засудженого вироком Турківського районного суду Львівської області від 31.01.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

У провадженні Турківського районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав подане до суду письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на 60 днів з визначенням застави.

Клопотання прокурор обгрунтовує тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що на думку прокурора підтверджено зібраними під час досудового рослідування доказами в кримінальному провадженні. На даний час не зменшився та продовжує існувати ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки за вчинене йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Також, прокурор вказує на наявність ризику, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, що пов`язує з тим, у ОСОБА_5 відсутнє постійне місце роботи, а отже законне джерело доходу, що може спричинити зміну його місця проживання, пошук заробітку, в тому числі незаконного. Окрім цього, ОСОБА_5 засуджений вироком Турківського районного суду Львівської області від 31.01.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, однак знову, повторно вчинив новий злочин проти власності, тобто на шлях виправлення не став. Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити уникнення цих ризиків та виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим, стан здоров`я, вік обвинуваченого дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі. Просив клопотання задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання прокурора.

Потерпілий ОСОБА_7 підтримав клопотання прокурора.

Заслухавши сторін кримінального провадження, вирішуючи заявлене прокурором клопотання, суд дійшов такого висновку.

У відповідності до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (ч. 2 ст. 331 КПК України).

Так, порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, а саме, обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують тримання особи під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Як видно з обвинувального акта в кримінальному провадженні № 0000041 від 11.103.2024 ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 02.03.2024 близько 14.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в магазині ФОП ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний умисел та розуміючи протиправний характер своїх дій, повторно, таємно викрав з лівої бічної кишені куртки ОСОБА_4 шкіряний коричневий гаманець марки «Halisi. FLY» в якому знаходилась банківська пластикова картка Приват Банку № НОМЕР_1 , пенсійне посвідчення, посвідчення водія, пільгові карточки магазину «Рукавичка», «Метро», «Епіцентер», «Комп`ютерний всесвіт», чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 320 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 cт. 185 КК України.

Окрім цього, 03.03.2024 року в період часу з 15.54 год по 17.34 год ОСОБА_5 , шляхом використання універсальної банківської карти Акціонерного товариства «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_4 з відкритим банківським рахунком № НОМЕР_2 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно, діючи таємно від власника банківської картки реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: м. Турка, вул. Івана Франка, 33 корпус Ц, розрахувався за покупку товарів шляхом прикладання банківської пластикової картки Приват Банку № НОМЕР_1 , яка була оснащена NFC-технологією до касового апарату, яку викрав разом з гаманцем 02.03.2024 на загальну суму 2682,62 грн, у зв`язку з чим заподіяв ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_5 11.03.2024 року близько 02.45 год, перебуваючи в приміщенні квартири ОСОБА_7 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний умисел та розуміючи протиправний характер своїх дій, повторно, таємно викрав із підвіконника у гостьовій кімнаті мобільний телефон марки «ХІАОМІ» моделі «Мі АЗ» в корпусі синього кольору з двома серійними номерами, а саме: 1) НОМЕР_3 та 2) НОМЕР_4 та із встановленою сім- картою мобільного оператора «Водафон» з номером НОМЕР_5 , у зв`язку з чим заподіяв ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2760 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Турківського районного суду Львівської області від 10.04.2024 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15.05.2024.

Прокурор вказує на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, що доводить: протоколом огляду місця події від 11.03.2024;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 та протоколами допитів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 11.03.2024; протоколами допитів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_4 від 12.03.2024; протоколом огляду місця події від 11.03.2024; відеозаписами з камер відеоспостережень з магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» за 03.03.2024 року з 17.00 по 18.00 год, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 15.03.2024; протоколами слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 05.04.2024.

Суд вважає, що подані прокурором докази вказують на існування обставин, які свідчать про можливе вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та, які можуть об`єктивно викликати підозру про причетність обвинуваченого ОСОБА_5 до вчинення цього злочину.

За таких обставин, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду клопотання, суд дійшов висновку, що в розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України, існує обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилається прокурор у клопотанні про обрання запобіжного заходу, суд дійшов таких висновків.

Так, прокурор довів, що існує обґрунтований ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки можливе притягнення до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі, яке згідно з санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено на строк від п`яти до восьми років, суворість такого покарання може бути розцінена обвинуваченим більш небезпечною ніж переховування та втеча і такі обставини можуть бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду.

Також існує обґрунтований ризик того, що обвинувачений вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 вироком Турківського районного суду Львівської області від 31.01.2024 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, після вчинення злочину повторно вчинив новий злочин проти власності, тобто на шлях виправлення не став. Окрім цього, обвинувачений не має постійного місця роботи, що може спонукати його до пошуку незаконного отримання доходу шляхом вчинення злочинів проти власності.

Вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу, суд також, відповідно до ст. 178 КПК України, враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , суворість покарання в разі визнання його винуватим, те, що раніше судимий, його вік, задовільний стан його здоров`я, негативну характеристику, те що він неодружений, не має на утриманні дітей, проживає один, що вказує на відсутність в нього стійких соціальних зв`язків, офіційно непрацевлаштований.

За таких обставин, суд дійшов переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, не гарантує запобіганню встановленим ризикам і не забезпечить визначеної ст. 177 КПК України мети застосування запобіжного заходу.

Враховуючи те, що прокурор довів обставини, передбачені ст. 199 КПК України, наявність яких виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою, тому суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів і не знаходить підстав для застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, може бути обрана застава у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, суд враховує обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, встановлені ризики, а тому вважає за доцільне застосувати заставу 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 грн.

Такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків у разі внесення застави та не є завідомо непомірним для нього.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 182, 183, 199, 315 КПК України,

постановив:

Задоволити клопотання прокурора.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Ісаї Турківського району Львівської області, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 11.07.2024 включно.

У відповідності до положень ст. 182, 183 КПК України визначити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 грн (дев`яносто тисяч вісімсот сорок гривень), яку обвинувачений або заставодавець мають право внести у будь-який момент.

У разі внесення застави у вказаному вище розмірі зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 виконувати такі обов`язки:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з Самбірського району Львівської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Роз`яснити обвинуваченому його обов`язки та наслідки їх невиконання.

Роз`яснити, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави становить 2 місяці.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текс ухвали складено та підписано 13.05.2024.

Суддя ОСОБА_1