Справа №487/4790/24
Провадження №1-кп/487/649/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2024 Заводський районний суду м. Миколаєва у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000179 від 14.05..2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уляники Рожищенського району Волинської області, українця, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проходить військову службу за контрактом, на посаді комірника відокремленого відділу зберігання військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані «солдат», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України

ВСТАНОВИВ :

11.07.2023 ОСОБА_3 , який був прийнятий на військову службу за контрактом, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.07.2023 № 196 (по стройовій частині) строком до оголошення рішення про демобілізацію, на підставі наказу командира 145 ОРВП від 11.07.2023 року призначено на посаду комірника відокремленого відділу зберігання військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 11.07.2023, тобто з моменту зарахування ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно положень ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний суворо дотримуватися Конституції України та законів України, правил військової ввічливості, поважати честь і гідність кожної людини, бути зразком високої культури, скромності й витримки, ґрунтувати відносини з іншими військовослужбовцями на взаємній повазі, бути хоробрим і дисциплінованим, берегти військову честь, захищати свою і поважати чужу гідність, не допускати негідних дій самому і утримувати від здійснення цих дій інших військовослужбовців, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Проте, ОСОБА_3 , діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, а також Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995 (із наступними змінами), який визначає правові та організаційні засади державної політики щодо обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, встановлює порядок державного контролю, повноваження органів виконавчої влади, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 (із наступними змінами), якою PVP відповідно до списку №2 таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що знаходяться у незаконному обігу, віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним обігом психотропних речовин.

Так, ОСОБА_3 у невстановлений під час досудового розслідування час близько 11 год. 00 хв. 14.05.2024, у невстановленої під час досудового розслідування особи, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно, в порушення вимог ст. ст. 7, 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995, відповідно до яких діяльність з обігу психотропних речовин, включених до таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, на території України забороняється, перебуваючи біля буд. АДРЕСА_2 , шляхом відшукання «закладки», придбав без мети збуту один полімерний зіп пакет з порошкоподібною речовиною, білого кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, маса PVP у складі речовини становить 0,3368 г., після чого почав незаконно зберігати вказану психотропну речовину без мети збуту при собі, до моменту вилучення працівниками поліції.

14.05.2024 року о 13 год. 05 хв. під час складання протоколу затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок, в ході проведення обшуку затриманої особи, було виявлено та вилучено 1 полімерний зіп пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,3368 г., яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України надійшов до суду із заявою обвинуваченого ОСОБА_3 про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду за участю захисника ОСОБА_4 на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку знайшла своє підтвердження.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а кваліфікацію його дій вірною.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 не одружений, утриманців немає, раніше не судимий, за місцем служби характеризується негативно, на обліку лікування у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого злочину.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_3 за вчинений кримінальний проступок необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 в дохід держави підлягають стягненню процесуальні витрати за проведення експертизи № СЕ-19/115-24/8834-НЗПРАП від 24.05.2024 у розмірі 1893,20 грн.

Питання про речовий доказ суд вирішує у відповідності до правил, встановлених ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 381-382, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави процесуальні витрати у розмірі 1893,20 грн.

Речові докази: речовину PVP, масою 0,4166 г, яка передана до камери зберігання речових доказів Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1