Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3967/23
номер провадження 1-в/695/40/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника органу пробації ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша подання начальника Золотоніського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.10.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням згідно з ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду надійшло подання начальника Золотоніського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.10.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням згідно з ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

В обґрунтування подання зазначено, що вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.01.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік. Засудженого 04.12.2023 поставлено на облік Золотоніського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області та роз?яснено про покладені на нього судом обов?язків, а саме: періодично з?являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватись або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутись до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), про що відібрано підписку. Цього ж дня винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, а саме 2-й, та 4-й четвер кожного місяця та видано направлення до Золотоніської міськрайонної філії Черкаського обласного центру зайнятості №34/5/4832-23 від 04.12.2023. 14 грудня 2023 року ОСОБА_6 не з?явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин, про що 18.12.2023 винесено застереження у вигляді попередження. У поясненні від 18.12.2023 засуджений вказав, що до центру зайнятості не звертався, так-як займається пошуком роботи самостійно. Відповідно до пояснення засудженого від 25.01.2024 року обов?язок працевлаштуватись або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутись до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу) не виконав, так-як за направленням виданим від 12.01.2024 Державної служби зайнятості до ПРАТ «МИРОНІВСЬКА ПФ» не прибув. Станом на 25.01.2024 засудженим не виконано обов`язок працевлаштуватись або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутись до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу). Зважаючи на дані обставини, зроблено висновок про свідоме не сприйняття засудженим наданої державою довіри, небажання ставати на шлях виправлення та доцільність його подальшого перевиховання в місцях позбавлення волі.

У судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що станом на день вирішення даного подання вже працевлаштувався, на підтвердження чого було надано довідку від 02.05.2024 № 1172/02-34 видану Піщанською сільською радою Золотоніського району Черкаської області, відповідно до якої засуджений працює у виконавчому комітеті Піщанської сільської ради на умовах цивільно-правового договору.

На підставі чого засуджений і його захисник просили відмовити у задоволенні подання.

Представник органу пробації на задоволенні подання наполягала.

Прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення подання органу пробації заперечували, оскільки засуджений виконав передбачений вироком суду обов`язок щодо працевлаштування, а системність порушення інших обов`язків відсутня.

Суд, заслухавши думку представника органу з питань пробації, прокурорів, пояснення засудженого та його захисника, дослідивши матеріали подання вважає, що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами частини 1 статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Приписами пункту 8 частини 1 статті 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Пункт 3 частини 2 статті 539 КПК України передбачає, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу.

У відповідності до норм КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням КК України пов`язує із здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого з метою встановлення факту його виправлення. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.2 ст. 166 КВК України, у разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин. Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Згідно з абзацами 2, 4 пункту 2 Глави 3 розділу IX Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 272/5 від 29.01.2019 (далі - Порядок), у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку. Невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених).

Пунктом 3 Глави 3 розділу ІХ Порядку передбачено, що у разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у клопотанні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

У такому випадку суд враховує, що, звертаючись до суду з клопотанням про скасування іспитового строку, орган пробації повинен довести, що засуджений без поважних причин не виконує покладені на нього вироком суду обов`язки, і що саме неявка останнього для реєстрації та вчинення адміністративних правопорушень свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, а не покладати на засудженого доведення зворотного.

У судовому засіданні встановлено, що засуджений виконав обов`язок щодо офіційного працевлаштування, від виконання інших обов`язків, покладених на нього вироком суду, не ухилявся.

З копії листка реєстрації, наданого органом пробації, вбачається, що засуджений виконував покладені на нього обов`язки, систематичного невиконання покладеного на нього обов`язку з?являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації не допускав.

У судовому засіданні засуджений щиро розкаявся та пояснив, що на даний час працевлаштувався у виконавчому комітеті Піщанської сільської ради на умовах цивільно-правового договору, на підтвердження чого надав суду відповідну довідку.

Суд вважає, що дані факти не дають можливості стверджувати про умисне небажання особи виконувати обов`язки, що покладені на неї судом, та не свідчать про систематичність неявок засудженого на реєстрацію.

Крім того, засуджений до адміністративної відповідальності протягом іспитового строку не притягувався. Нових кримінальних правопорушень він не вчиняв.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що засуджений грубих порушень перебування на іспитовому строці не допускав, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, беручи до уваги процесуальну поведінку засудженого під час судового розгляду даного подання, суд дійшов висновку, що в даному випадку поведінку засудженого не можна розцінювати як грубе порушення умов іспитового строку, а також як невиконання обов`язків, покладених на нього вироком суду.

Таким чином, на підставі викладеного вище, та беручи до уваги, що поведінка засудженого не вказує на його умисне ухилення від виконання обов`язків, покладених на нього судом, небажання останнього стати на шлях виправлення, а в матеріалах справи відсутні докази, які б поза розумним сумнівом вказували на наявність підстав направлення засудженого для відбуття покарання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

Водночас суд зауважує, що реалізує свої повноваження, як частину дискреційних функцій і він вправі обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольовою владною діяльністю суду з вирішення спірних правових питань, спираючись на засади судочинства та обставини справи, що також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 01.02.2018 у справі № 634/609/15-к.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 369-372, 392, 393, 395, 532, 537 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а особами, які не приймали участь в судовому засіданні, в той же строк та в тому ж порядку, з моменту отримання копії даної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_8