490/1516/24 14.03.2024
н/п 1-кп/490/623/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1516/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 02.02.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Совєтський Совєтського району АР Крим, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, неодружений, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді номера обслуги реактивної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший матрос, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

01.02.2022 року Солом`янським районним судом м.Києва за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 17000 гривень,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший матрос ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді номера обслуги реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 , 01.02.2024 року о 22 год. 40 хв., рухаючись за кермом транспортного засобу марки "HYUNDAI" моделі "SANTA FE", з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 по проспекту Центральному в місті Миколаєві, допустив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121-3 КУпАП, внаслідок чого був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Миколаївській області.

Надалі, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 15.05.2023 року, органом ТСЦ 0541 на право керування транспортним засобом категорій "В" та "С" на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є підробленим, оскільки не отримував його в порядку, встановленому "Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами", затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 року, маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, з метою підтвердження права керування вказаним транспортним засобом та посвідчення своєї особистості, на вимогу працівника Управління патрульної поліції в Миколаївській області, висловлену в порядку ст.32 Закону України "Про Національну поліцію", усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пред`явив підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 15.05.2023 року, органом ТСЦ 0541 на право керування транспортним засобом категорій "В" та "С" на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з власною фотокарткою.

Таким чином, ОСОБА_3 використав в якості підтвердження особи та права на керування відповідним транспортним засобом завідомо підроблений офіційний документ, який не відповідає аналогічним бланкам, що знаходяться в офіційному обігу на території України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2020 року №844.

Відповідно до письмової заяви, складеної у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України, та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Заява обвинуваченого щодо беззастережного визнання вини у пред`явленому йому обвинуваченні не викликає сумнівів у її добровільності.

Проаналізувавши викладене, дослідивши обвинувальний акт та матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, що має бути призначене обвинуваченому, суд, відповідно до ст.ст.65-67 КК України, враховує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, його особу, а саме те, що він є раніше судимим, має невідбуте покарання за попереднім вироком, неодружений, за місцем проходження служби характеризується позитивно, на лікуванні в КНП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" МОР не перебуває, за даними КНП "Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради" на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною, неврологічною та нейрохірургічною допомогою не звертався, як обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини та їх наслідки, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч.4 ст.358 КК України у виді арешту, що буде відповідати його особі і тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, і буде необхідним та достатнім для його виправлення та перевиховання. Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.

Крім того, ОСОБА_3 було засуджено вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 01.02.2022 року за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в сумі 17000 гривень, який з урахуванням положень ч.3 ст.72 КК України слід виконувати окремо.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (висновок від 06.02.2024 року №СЕ-19/115-24/2161-ДД) в сумі 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) грн 48 к..

Крім того, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 2 /два/ місяці.

Вирок Солом`янського районного суду м.Києва від 01.02.2022 року, за яким ОСОБА_3 був засуджений за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 17000 гривень виконувати самостійно.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту його затримання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (висновок від 06.02.2024 року №СЕ-19/115-24/2161-ДД) в сумі 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) грн 48 к..

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 07.02.2024 року на вилучене в ході добровільної видачі 01.02.2024 року ОСОБА_3 майно, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 15.05.2023 року ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Речовий доказ:

посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 15.05.2023 року на ім`я ОСОБА_3 , який поміщено до сейф-пакету WAR 0014956 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1