Справа № 484/2558/20
Провадження № 1-кп/484/29/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2024 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м. Первомайськ клопотання прокурора Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайська Миколаївської області, громадянина України, інваліда ІІ групи з дитинства, маючого не повну середню освіту, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якого застосовувались примусові заходи медичного характеру :

-17.08.2006 Первомайським міськрайонним судом за ч.2 ст.185 КК України,

- 03.02.2009 Первомайським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185 КК України,

-11.03.2014 Первомайським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185 КК України,

-11.05.2017 Первомайським міськрайонним судом за ч. 1 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України,

- 08.12.2017 Первомайським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185 КК України,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000736 від 14.04.2020 року, за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 20.03.2020 року в період часу з 09:00 год. по 21:00 год. на законних підставах перебував в будинку свого батька ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Перебуваючи за вищевказаною адресою ОСОБА_4 вирішив вчинити крадіжку майна, а саме мобільного телефону марки «Lenovo» А850, чорного кольору, серійного номеру НОМЕР_1 , який належить його батьку ОСОБА_8 .

Так виконуюче задумане, переконавшись, що ОСОБА_8 перебуває в іншій кімнаті та за його злочинним діянням ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоди, переслідуючи мету на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 підійшов до кухонного стола, звідки шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Lenovo» А850, чорного кольору, серійного номеру НОМЕР_1 , вартістю 720 (сімсот двадцять) гривень, який знаходився в силіконовому чохлі-накладці, чорного кольору вартістю -56 (п`ятдесят шість) гривень.

Після чого ОСОБА_4 поклав мобільний телефон з чохлом до кишені та вийшов, з будинку, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, спричинивши тим самим ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 776 (сімсот сімдесят шість) гривень.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 оскільки його хвороба не дає змоги йому усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. При цьому просив застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував щодо застосування примусового лікування.

Законний представник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала позицію прокурора.

Захисник- адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні висловив позицію, про те, що факт суспільно-небезпечного діяння, вчиненого ОСОБА_4 знайшов підтвердження в судовому засіданні та підтримав позицію прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, які надані прокурором, суд приходить до переконання, що подане прокурором клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У кримінальному провадженні підтверджено вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та необхідність застосування до ОСОБА_4 такого виду примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом в примусовому порядку.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 120 від 08.07.2020, виконаного Державною установою «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України», ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 страждав на момент скоєння інкримінованого правопорушення та страждає на теперішній час помірною розумовою відсталістю з порушенням поведінки. За своїм психічним станом ОСОБА_4 на момент інкримінованого правопорушення не міг та не може на теперішній час усвідомлювати свої дії та керувати ними. Психічне захворювання ОСОБА_4 не є тимчасовим. Враховуючи психічний стан ОСОБА_4 до нього може бути рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 111 від 10.12.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на період інкримінованого правопорушення та на теперішній час страждав та страждає на помірну розумову відсталість зі значним порушенням поведінки (F71.1 за МКХ 10-го перегляду). З психічним станом ОСОБА_4 , до нього рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Згідно поданих прокурором документів, слідує, що відносно ОСОБА_4 раніше вже застосовувались примусові заходи медичного характеру: 17.08.2006 Первомайським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України, 03.02.2009 Первомайським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185 КК України, 11.03.2014 Первомайським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185, 11.05.2017 Первомайським міськрайонним судом за ч. 1 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України, 08.12.2017 Первомайським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185 КК України

Також обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння підтверджуються об`єктивними письмовими доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 від 13.04.2020 року про вчинення кримінального правопорушення; заявою ОСОБА_9 про добровільну видачу працівникам міліції мобільного телефону марки «Lenovo» А850, який він придбав в березні 2020 року у ОСОБА_4 ; протоколом огляду предмету мобільного телефону марки «Lenovo» А850 від 21.04.2020 року з таблицею зображень до нього; звітом про незалежну оцінку майна ФОП ОСОБА_10 від 14.04.2020 року, яким підтверджена вартість викраденого майна; розпискою ОСОБА_8 від 22.04.2020 року про отримання на відповідальне зберігання мобільного телефону марки «Lenovo» А850.

Суд вважає, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України за обставин викладених у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру, проте вчинив це діяння у стані неосудності, так як страждав на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння та страждає на теперішній час на помірну розумову відсталість зі значним порушенням поведінки (F71.1 за МКХ 10-го перегляду).

Частиною 2 ст. 19 КК України передбачено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно із ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру як:

- надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

- госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом;

- госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом;

- госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

З огляду на вище наведені обставини, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_4 слід застосувати такий вид примусового заходу медичного характеру як надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ст. 512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, суд визнавши доведеним, що особа вчинила суспільне небезпечне діяння у стані неосудності, вважає, що до ОСОБА_4 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом в примусовому порядку, так як на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і на даний час він перебуває у неосудному стані, оскільки страждав на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння та страждає на теперішній час на помірну розумову відсталість зі значним порушенням поведінки (F71.1 за МКХ 10-го перегляду), тобто він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час вчинення суспільно-небезпечного діяння.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 92, 93, 94 КК України, ч. 2 ст. 292, ст.ст. 369-372, 503, 512, 513 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайська Миколаївської області примусові заходи медичного характеру - госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Виконання ухвали доручити Первомайському РВП ГУНП в Миколаївській області.

Судові витрати з вартості проведених під час досудового розслідування та під час судового розгляду експертиз компенсувати за рахунок держави.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Lenovo» А850, який згідно зберігальної розписки від 22.04.2020 року переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 залишити останньому.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: підпис. ОСОБА_1