УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 991/11068/23

провадження №51-906ск24

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянула касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 09 лютого 2024 року і

встановила:

як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, за результатами розгляду слідчий суддя Вищого антикорупційного суду своєю ухвалою від 22 грудня 2023 року надав дозвіл на проведення обшуку в житлі за адресою: АДРЕСА_1 , у якому проживає ОСОБА_5 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ухвалою від 09 лютого 2024 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на вказану ухвалу слідчого судді.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник не погодився із ухвалою судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду і звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить цю ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає відмову у відкритті провадження за його апеляційною скаргою незаконною, зазначає, що слідчим суддею постановлено ухвалу не передбачену КПК України, а відтак вона підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, що повністю відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці ЄСПЛ щодо можливості держави встановлювати певні обмеження права на перегляд судового рішення судами вищого рівня.

Згідно з ч. 3 ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) в апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого висновку.

Як убачається з копій судових рішень, адвокат ОСОБА_4 оскаржив в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді, якою надано дозвіл на проведення обшуку об`єкту нерухомого майна. Рішенням апеляційного суду відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 на зазначену ухвалу слідчого судді у зв`язку з тим, що вона не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Статтею 309 КПК України передбачено перелік ухвал слідчого судді

під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Ухвалу слідчого судді, якою надано дозвіл на проведення обшуку об`єкту нерухомого майна, не включено до вказаного переліку, та згідно з положеннями ч. 3 ст. 309 КПК України вона оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, встановивши, що апеляційну скаргу подано на ухвалу слідчого судді, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, і така ухвала постановлена слідчим суддею у межах його компетенції, прийняв обґрунтоване рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження. Колегія суддів вважає таке рішення обґрунтованим, оскільки воно постановлене із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Отже, суддя апеляційного суду, з урахуванням вищезазначених положень закону, правильно встановив, що апеляційну скаргу було подано на судове рішення, яке відповідно до вимог КПК України не підлягає апеляційному оскарженню, а тому відмовляючи одноособово у відкритті провадження на підставі ч. 4 ст. 399 КК України, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

З урахуванням наведеного Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 09 лютого 2024 року про відмову у відкритті провадження постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 428 КПК України передбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для її задоволення немає.

Ураховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від

09 лютого 2024 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3