Дата документу 10.06.2024 Справа № 333/4453/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/4453/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/360/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2024 року, якою повернуто його скаргу на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

В С Т А Н О В И Л А:

13 травня 2024 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2024 року було повернуто скаргу ОСОБА_6 з тих підстав, що в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження його повноважень подавати скаргу.

В апеляційній скарзі командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу та його скаргу направити для розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вказує, що до скарги на бездіяльність було додано витяг з наказу №45 від 14 лютого 2023 року, який підтверджує повноваження командира військової частини НОМЕР_1 .

Зазначає, що посилання в оскаржуваній ухвалі на норми ст. 50 КПК України є невірними, оскільки ст. 50 КПК України визначає перелік документів, які посвідчують повноваження захисника в кримінальному процесі.

Крім того вказує, що положення ст. 64-1 КПК України також не підлягають застосуванню, оскільки вказаною статтею регламентуються повноваження представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Також зазначає, що він є командиром військової частини НОМЕР_1 , що встановлено оскаржуваної ухвалою, його статус регламентується ст. 60 КПК України.

Звертає увагу на те, що він являється представником специфічного суб`єкта (військової частини) в період воєнного стану, а тому більшість документів мають гриф для службового користування і не можуть бути оприлюднені.

Вказує, що військові частини мають свій реєстр, який є закритим і не містить інформацію про реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того зазначає, що витяг з наказу мав усі необхідні реквізити, а саме дату, номер, печатку і підпис начальника штабу військової частини, подана скарга була підписана електронним цифровим підписом, сертифікат якого визначає ОСОБА_6 як командира військової частини та повноваження командира військової частини регулюються Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Повідомлені належним чином командир військової частини ОСОБА_6 та прокурор до судового засідання апеляційного суду не з`явились, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не подавали.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законними представником можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення дії, чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Так, підставою для повернення скарги відповідно до ст. 304 КПК України, слідчим суддею було зазначено відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження повноважень особи для подання скарги.

Проте, з таким висновком слідчого судді, колегія суддів не погоджується, з наступних підстав.

Так, як вбачається із матеріалів скарги, 10 травня 2024 року командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 подав до ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі заяву (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцем ОСОБА_7 (а.с. 10-13).

На підтвердження виконання ОСОБА_6 обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 до скарги був долучений витяг з наказу від 14 лютого 2023 року №45 (а.с. 7).

Зі змісту поданої до слідчого судді скарги випливає, що на час її подання, відповіді від ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі військовою частиною не отримано, у зв`язку із чим командиром військової частини ОСОБА_6 була подана скарга на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Так, в розумінні ч. 1 ст. 60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Отже, із викладеного випливає, що командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , який подав заяву (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення до ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі є заявником в розумінні ч. 1 ст. 60 КПК України, а отже безумовно є суб`єктом оскарження бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому, посилання слідчого судді на положення ст. 64-1 КПК України є помилковими, враховуючи той факт, що командиром військової частини ОСОБА_6 було подано скаргу до слідчого судді не як представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, а як особою, яка звернулась до ТУ ДБР із заявою про кримінальне правопорушення.

Таким чином, при зверненні зі скаргою до слідчого судді безпосередньо командиром військової частини ОСОБА_6 , яким було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, надання інших документів, які б підтверджували його повноваження на подання скарги, крім доданого ним наказу про призначення його на посаду командира військової частини, не потребувалось.

Відтак, колегія суддів вважає, що до висновків про необхідність повернення скарги слідчий суддя прийшов передчасно без належного з`ясування фактичних обставин справи, що у відповідності до ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Враховуючи, що прийняття рішення про відкриття провадження за скаргою, відповідно до вимог ст. 304 КПК України, є прерогативою слідчого судді місцевого суду і за змістом ст. 407 КПК України не входить до повноважень апеляційного суду за наслідками розгляду скарги на ухвалу слідчого судді, матеріали провадження підлягають поверненню до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2024 року, якою повернуто скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, скасувати.

Матеріали провадження повернути до Комунарського районного суду м. Запоріжжя для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4