УХВАЛА

30 травня 2024 року

м. Київ

справа № 585/29/23

провадження № 51-7863 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 листопада 2023 та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року щодо останнього,

установив:

відповідно до змісту оскаржуваного вироку суду, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 111 та ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо і на підстави ст. 70 КК України визначено остаточне покарання, за сукупністю кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна, крім житла.

За результатами розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого, оскаржуваною ухвалою Полтавського апеляційного суду вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, встановивши йому строк для усунення недоліків, з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись на незаконність судових рішень особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Проте захисник подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.

У касаційній скарзі захисник, вказуючи на недоведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень за які його засуджено, порушує до суду касаційної інстанції питання про зміну чи скасування оскаржуваних судових рішень та, зокрема, просить суд касаційної інстанції визнати засудженого невинуватим.

На обґрунтування таких вимог захисник посилається на істотні порушення вимог кримінальну процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, однак наводить доводи, які за своїм змістом стосуються невідповідності висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, неповноти судового розгляду та оцінки доказів, що відповідно до положень ст. 438 КПК України, не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Отже під час здійснення касаційного провадження суд касаційної інстанції не уповноважений скасовувати чи змінювати оскаржувані судові рішення через невідповідність викладених у них висновків фактичним обставинам провадження, а виходить з обставин, установлених в оскаржених судових рішеннях.

Також, касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду.

Натомість вказані обставини належать до предмету перевірки суду апеляційної інстанції в межах вимог апеляційних скарг.

Однак, порушуючи питання про скасування вироку суду через те, що суд першої інстанції, на його думку, неправильно оцінив фактичні обставини справи та надав невірну оцінку доказам у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , захисник не вказує, які порушення допустив суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок в апеляційному порядку, які б були підставами для скасування ухвали апеляційного суду.

Тому, захиснику необхідно належним чином обґрунтувати свої вимоги щодо необхідності скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень, а також вказати підстави, передбачені ст. 440 КПК України.

Крім того відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги визначено положеннями ст. 436 КПК України.

Проте захисник подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.

Вимоги захисника про зміну чи скасування оскаржуваних судових рішень, не конкретизовані, а зазначення наслідків касаційного розгляду про визнання винуватим не передбачено нормами ст. 436 КПК України та не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.

Враховуючи наведене, колегія суддів касаційного суду вважає, що касаційну скаргу захисника належить залишити без руху, надавши йому десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

При повторному зверненні до суду касаційної інстанції захисником має бути підтверджено, що не пропущено цей строк.

Керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 листопада 2023 та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року щодо останнього залишити без руху, надавши скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3