Справа №463/419/24
Провадження №1-кс/463/703/24
У Х В А Л А

19 січня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0003606 від 26 грудня 2023 року про продовження застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту,

в с т а н о в и в :

прокурор як сторона кримінального провадження звернувся із клопотанням до слідчого судді про продовження застосування до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Клопотання мотивує тим, що Державний інспектор відділу митного оформлення №2 митного поста «Яворів» Львівської митниці ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу, а також службовою особою, що обіймає посаду у державному органі та здійснює функції представника влади, діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленими на даний час досудовим розслідуванням працівниками управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч інтересам служби, використовуючи свої службові повноваження та пов`язані з цим можливості, перебуваючи на своєму робочому місці в зоні митного контролю, а саме поблизу павільйону митного оформлення смуги руху «зелений коридор» у напрямку в`їзд в Україну міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Краківець - Корчова» митного поста «Яворів» Львівської митниці, що розташований за адресою: Львівська область, Яворівський район, смт. Краковець, вул. Михайла Вербицького, 54, при здійсненні митних формальностей, 28.05.2023, близько 12.30 год., одержала від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 100 євро (що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 28.05.2023 становило 3 924,36 грн.) які знаходились в паспорті громадянина України ОСОБА_6 для виїзду за кордон за забезпечення безперешкодного переміщення ОСОБА_6 на автомобілі марки «Mersedes-Benz», моделі «Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 товарів широкого вжитку, продуктів харчування та одягу, через митний кордон України смугою руху «зелений коридор» в напрямку «в`їзд в Україну», шляхом незастосування ним усіх можливих форм митного контролю щодо переміщуваних товарів, передбачених ст.ст. 334-338 Митного кодексу України.

У подальшому ОСОБА_4 , отримавши грошові кошти, засвідчила печаткою ОСОБА_6 контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню, після чого ОСОБА_6 залишив територію митного поста, в`їхавши на територію України.

Окрім цього, ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу, а також службовою особою, що обіймає посаду у державному органі та здійснює функції представника влади, діючи умисно, використовуючи логін « ОСОБА_7 », який надавав їй право доступу до автоматизованої системи митного оформлення (АСМО) - «Інспектор», о 12.36 год. 28.05.2023, перебуваючи на своєму робочому місці в зоні митного контролю, а саме в павільйоні митного оформлення смуги руху «зелений коридор» у напрямку в`їзд в Україну міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Краківець - Корчова» митного поста «Яворів» Львівської митниці, що розташований за адресою: Львівська область, Яворівський район, смт. Краковець, вул. Михайла Вербицького, 54, достовірно знаючи що у транспортному засобі знаходиться вантаж, який підлягає декларуванню, з метою приховати факт попереднього отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 , умисно внесла до офіційного документу, а саме до вказаної бази даних завідомо неправдиві відомості про завершення митних формальностей щодо ОСОБА_6 та транспортного засобу «Mersedes-Benz», моделі «Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 , як такого, що в`їхав на територію України без вантажу, що підлягає декларуванню.

Слідство вважає, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваної інкримінованого їй кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання до 8 років позбавлення волі. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Ухвалою слідчого судді до підозрюваної ОСОБА_4 застосованозапобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладено у зв`язку цим обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. Строк домашнього арешту на підставі ухвали слідчого судді було продовжено та такий завершується 19 січня 2024 року. 26 січня 2024 року матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 було виділено в окреме провадження та 17 січня 2024 року повідомлено останню про завершення досудового розслідування, надано доступ до матеріалів кримінального провадження. Вважає, що надалі наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України для продовження строку вказаного виду запобіжного заходу. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі з аналогічних підстав.

Підозрювана та її захисник проти клопотання заперечили. Зазначили, що підозрювана протягом всього часу досудового розслідування порушень обов`язків не допускала. Окрім цього, її стан здоров`я погіршився і вона потребує лікування у м. Львові.

Клопотання не містить жодної конкретики в частині переліку наявних ризиків та обґрунтування необхідності їх застосування. Орган досудового розслідування оперує загальними твердження, зокрема, в частині обґрунтування неможливості запобігання ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів (пп. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України). Пояснень щодо недоцільності застосування більш м`якого запобіжного заходу або можливості його порушення підозрюваним - орган досудового розслідування не надає. Посилання на обставини та/або матеріали, які дають підстави для таких висновків - також відсутні.

Свої процесуальні обов`язки п. ОСОБА_4 виконує належним чином (про що свідчить також її попередня поведінка): від суду та органів досудового розслідування не переховується, вчасно прибуває за викликом, постійно проживає за однією адресою, з якої нікуди не відлучається ( АДРЕСА_1 ), із свідками у справі стосовно їх або свої показань - не спілкується (при цьому впливу на жодного зі свідків п. ОСОБА_4 не має).

Обґрунтовуючи ризик переховування від органів досудового розслідування, орган досудового розслідування посилається на тяжкість покарання за інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення як на підставу та мотив для ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування. Таке обґрунтування при цьому не підтверджується жодними доказами. Попередня бездоганна поведінка ОСОБА_4 (співпраця з органами досудового розслідування, прибуття за викликом до слідчого/суду) свідчить про те, що підстави для такого ризику - відсутні.

Орган досудового розслідування вказує на наявність у ОСОБА_4 міцних зв`язків в органах Держмитслужби, що може сприяти перетину ОСОБА_4 державного кордону з метою переховування від органів досудового розслідування. З огляду на формулювання та відсутність доказів на підтвердження, твердження про наявність у ОСОБА_4 міцних зв`язків в органах Держмитслужби є лише припущенням, а відтак не може бути взяте до уваги під час розгляду питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Орган досудового розслідування стверджує, що ОСОБА_4 обізнана про місцезнаходження документів та речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір та має можливість знищення, приховування або спотворення таких. Також в клопотанні стверджується про можливість спілкування ОСОБА_4 із невстановленими особами, внаслідок чого буде завдано шкоди кримінальному провадженню. Разом з тим, останню переведено на іншу посаду. Перебуваючи на посаді державного інспектора МП «Городок» у ОСОБА_4 відсутні будь-які можливості впливати на хід досудового розслідування у кримінальному провадженні, а тим більше знищувати чи приховувати речі та документи, оскільки МП «Городок» та МП «Краковець» розташовані за різними юридичними адресами, мають окремі архіви, відділи документообігу і т.д.

Твердження про «перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином» є загальним та як і решта заявлених у клопотанні ризиків - не підтверджене жодними доказами.

Вважають, що наявні підстави для застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. ОСОБА_4 хворіє. Чоловік ОСОБА_8 є інвалідом 3-тьої групи, який потребує стороннього догляду. Інвалідність отримана внаслідок участі ОСОБА_9 у ліквідації наслідків катастрофи на Чбрнобильській АЕС.

Таким чином, враховуючи, стан здоров`я ОСОБА_4 та наявність в її чоловіка ОСОБА_9 групи інвалідності з потребою у сторонньому догляді, а також з огляду на необґрунтованість та недоведеність заявлених органом досудового розслідування ризиків для кримінального провадження, достатнім та обґрунтованим для ОСОБА_4 запобіжним заходом буде більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, заслухавши пояснення сторін, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

У відповідності до положень ч.ч.1-2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів клопотання 13.03.2023 до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0000078 за ч.3 ст.368, ч.1 ст.366 КК України.

29.08.2023 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.1 ст.366 КК України. 26 січня 2024 року матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 було виділено в окреме провадження. Окрім цього, 17.01.2024 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про зміну підозри в межах кримінального провадження №0003606 від 26 грудня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 31.08.2023 до підозрюваної ОСОБА_4 застосованозапобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на два місяці та покладено у зв`язку цим обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 20 листопада 2023 року продовжено підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання та враховуючи вимоги ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, суд виходить з наступного.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч.1 ст. 366 КК України. Зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.1 ст.366 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами працівників УСБУ у Львівській області про виявлення кримінального правопорушення; показаннями свідка ОСОБА_6 ; протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів, які у подальшому отримав в якості неправомірної вигоди ОСОБА_4 ; розсекреченими протоколами проведених у кримінальному провадженні негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених ст.177 КПК України: ухилення ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, експерта, спеціаліста та перешкоджанню кримінального провадження іншим чином.

Слід зазначати, що доводи захисту щодо відсутності порушень обов`язків не є підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки саме метою застосування такого є запобіганням ризикам та порушенням процесуальних обов`язків підозрюваної.

Продовжуючи підозрюваній ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту суд виходить з того, що остання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років. Окрім цього, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України. Заявлені ризики не зменшились і в повній мірі виправдовують дію раніше визначеного запобіжного заходу, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним вище ризикам та забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та подальшого судового розгляду. Вказаний вид запобіжного заходу є співмірним із тяжкістю та суттю кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюють ОСОБА_4 .

Разом з тим, на думку слідчого судді обставини кримінального провадження, зокрема, стан здоров`я ОСОБА_4 та наявність в її чоловіка ОСОБА_9 групи інвалідності з потребою у сторонньому догляді, завершення досудового розслідування та перехід до процедури ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, дають підстави встановлення для ОСОБА_4 заборони залишати житло за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в період доби з 22:00 год. по 07:00 год.

Тому з урахуванням обставин клопотання та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи стадію кримінального провадження, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання прокурора про продовження підозрюваній запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із встановлення для ОСОБА_4 заборони залишати житло в період доби з 22:00 год. по 07:00 год.

Керуючись вимогами ст.ст. 234, 235, 309 КПК України, -

у х в а л и в :

клопотання прокурора задоволити частково.

Продовжити строк застосування до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту, заборонивши їй залишати житло за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в період доби з 22:00 год. по 07:00 год. із покладенням обов`язків:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не спілкуватись зі свідками у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_6 та працівниками митного поста «Краковець» Львівської митниці, а також працівниками управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали - до 29 лютого 2024 року включно.

Ухвалу передати в відділ поліції за місцем проживання для негайного виконання і постановки на облік підозрюваної, про що повідомити прокурора.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 24 січня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1