Справа №345/2358/14-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2014 м.Калуш

слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову Калуського міжрайонного прокурора про закриття кримінального провадження №0000284,

В С Т А Н О В И В :

Постановою старшого прокурора Калуської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 від 17 червня 2014 року було закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000284 від 2 березня 2013 року, за заявою ОСОБА_5 у зв`язку із відсутністю достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_3 в суді у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою на вказану постанову, посилаючись на те, що дана постанова являється незаконною, так як вона винесена з порушенням чинного законодавства, ґрунтується на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні. Зокрема, вважає, що під час подій 8 липня 2012 року знаходився у стані необхідної оборони, умислу на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 у нього не було.

У судовому засіданні скаржник доводи скарги підтримав.

Прокурор ОСОБА_4 доводи скарги заперечив і вважає винесену ним постанову законною.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про те, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи дане кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_3 в суді у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, прокурор не встановив всіх дійсних обставин справи.

Так, за результатами досудового слідства по факту подій 8 липня 2012 року у кримінальному провадженні №0000189 ОСОБА_5 обвинувачується за ч.1 ст. 296 КК України, що саме він був ініціатором цих подій. Однак, у постанові від 17 червня 2014 року прокурор взагалі не досліджував обставини справи на предмет наявності в діях ОСОБА_3 ознак необхідної оборони чи заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережної вини, хоча дії ОСОБА_5 і ОСОБА_3 відбувалися в один і той же час і були взаєпов`язаними.

Разом з тим, слідчий суддя не вправі зобов`язувати прокурора чи слідчого кваліфікувати дії особи за певною правовою ознакою. А відтак, в цій частині скарга ОСОБА_3 не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303,304,307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову Калуського міжрайонного прокурора про закриття кримінального провадження №0000284 задовольнити частково.

Постанову старшого прокурора Калуської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 від 17 червня 2014 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000284 від 2 березня 2013 року, за заявою ОСОБА_5 у зв`язку із відсутністю достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_3 в суді у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - скасувати.

В частині задоволення скарги щодо зобов`язання старшого прокурора Калуської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 винести постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України - відмовити

Калуському МВ УМВС України в Івано-Франківській області негайно приступити до провадження по справі у відповідності з вимогами ст.ст. 91-93 КПК України та закінчити досудове розслідування у строки, передбачені ст.. 219 КПК України.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя