Справа № 307/1176/24
Провадження № 1-кп/307/78/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря с/з ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру малолітнього ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 та законного представника ОСОБА_6 , неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 та її законного представника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Тячів Закарпатської області Україна клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру в кримінальному провадженні № 0000158, відомості про яке 01 березня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, учня 8-го класу Брустурянського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів, раніше не судимого, уродженця с. Лопухово, Тячівського району, Закарпатської області, Україна, та мешканця АДРЕСА_1 , за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Малолітній ОСОБА_4 22 лютого 2024 року близько 10 години 40 хвилин, знаходячись на великій перерві, яка триває з 10 години 35 хвилин по 11 годину 05 хвилин, в приміщенні 8-го класу Брустурянського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, бажаючи продемонструвати своє явне нехтування до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, з хуліганських спонукань та з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажному ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, що супроводжувалось особливою зухвалістю, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, з метою самоутвердитись в очах інших учнів, які знаходились у той момент у приміщенні класу, усвідомлюючи, що за його діями спостерігають сторонні особи, із застосуванням нецензурної лайки, з використанням малозначного приводу, поводячись агресивно, усвідомлюючий протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій та усвідомлюючи настання суспільно-небезпечних наслідків, незважаючи на опір неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , руками, зігнутими в кулак, спричинив неповнолітній потерпілій ОСОБА_7 декілька ударів в область голови та тулуба. В результаті своїх хуліганських дій малолітній ОСОБА_4 грубо порушив громадський порядок в приміщенні Брустурянського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів у відведений час відпочинку учнів для власних потреб між навчальним процесом.

Дії малолітнього ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання та просить застосувати до малолітнього ОСОБА_4 примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_6 строком на один рік.

Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру малолітній ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного суспільно-небезпечного діяння визнав та пояснив, що з неповнолітньою потерпілою ОСОБА_9 примирився та попросив у неї вибачення.

Законний представник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру малолітнього ОСОБА_4 його мати ОСОБА_6 в судовому засіданні запевнила, що забезпечить належний догляд і виховання сина та не заперечила щодо застосування до її малолітнього сина ОСОБА_4 примусового заходу виховного характеру у виді передачі його під її нагляд.

Захисник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру малолітнього ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні в режимі відеоконференції не заперечив щодо застосування до малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_6 строком на один рік.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 та її законний представник ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечили щодо застосування до малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_6 та пояснили, що малолітній ОСОБА_4 та його батьки попросили вибачення за дії сина та донька ОСОБА_10 їх вибачила. Претензій до малолітнього ОСОБА_4 вони не мають.

Заслухавши думку учасників судового розгляду клопотання, дослідивши докази, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Факт вчинення малолітнім ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ч. 1 ст. 296 КК України в судовому засіданні доведено та це також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до рапорту інспектора з ювенальної превенції СП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_11 від 01 березня 2024 року, встановлено, що 01 березня 2024 року в ході моніторингу інтернет-мережі телеграм-каналу "Закарпатські звістки" було виявлено публікацію про те, що у Брустурянському опорному закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів учень наніс тілесні ушкодження учениці цього ж навчального закладу.

З протоколу огляду диску та перегляду відеозапису від 04 березня 2024 року та з оглянутого безпосередньо в судовому засіданні диску з відеозаписом події встановлено, в приміщенні класу Брустурянського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , Україна, знаходяться троє малолітніх осіб, двоє з яких дівчата та один хлопець, які штовхаються, а після штовханини одна дівчина відходить в сторону. Після чого на місці події залишається хлопець та дівчина. У свою чергу хлопець штовхає дівчину до шкільної шафи, після чого, тримаючи її обома руками, штовхає подалі від шафи та наносить дівчині три удари руками, зігнутими в кулак, по тілу дівчини, іще наносить два удари лівою рукою та один удар правою рукою. Після цього дівчина, яка відійшла в сторону, штовхає дівчину, з якою проводить бійку хлопець, до нього. Після чого хлопець наносить близько 10 ударів, 8 із них правою рукою в область обличчя та тіла і 2 лівою рукою у область обличчя та тіла. Після цього бійка та конфлікт стихають та відео завершується.

Висновком судово-медичного експерта від 04 березня 2024 року за № 33 встановлено, що у неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яких-небудь видимих тілесних ушкоджень на день огляду на тілі не виявлено.

Як стверджено свідоцтвом про народження, малолітній ОСОБА_4 народився 30 травня 2010 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років. Особи, які вчинили кримінальні правопорушення у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років, підлягають кримінальній відповідальності лише, в тому числі, за хуліганство (стаття 296 КК України).

Малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг чотирнадцятирічного віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, що виключає кримінальну відповідальність, а тому до нього необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру.

Згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

При розгляді клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру суд враховує ступінь тяжкості вчиненого суспільно-небезпечного діяння, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, та особу малолітнього ОСОБА_4 , який за місцем навчання характеризується позитивно, його вік, стан здоров`я, рівень розвитку, умови життя та виховання.

При вирішенні питання про застосування відносно малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, суд також враховує приписи ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до яких, суди ухвалюють рішення щодо неповнолітнього (малолітнього), керуючись принципом як найкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передача неповнолітнього (малолітнього) під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.

Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка являється матір`ю малолітнього ОСОБА_4 , позитивно характеризується за місцем проживання.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру якщо слід, то який саме.

З огляду на викладене, враховуючи характеристику особи малолітнього ОСОБА_4 , суд вважає за доцільне застосувати до нього примусові заходи виховного характеру відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_6 строком на один рік і, на думку суду, саме такий захід виховного характеру є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання малолітнього ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових суспільно-небезпечних діянь.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речовий доказ DVD диск з відеозаписом по факту бійки між учнями, що мала місце 22 лютого 2024 року в приміщенні 8-го класу Брустурянського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , Україна, після набрання ухвалою законної сили, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 97, 105 КК України, ст. ст. 498, 500-501 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру в кримінальному провадженні № 0000158, відомості про яке 01 березня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно малолітнього ОСОБА_4 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України задовольнити.

Застосувати до малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачені п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 1 (один) рік, про що їй оголосити.

Речовий доказ DVD диск з відеозаписом по факту бійки між учнями, що мала місце 22 лютого 2024 року в приміщенні 8-го класу Брустурянського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , Україна, після набрання ухвалою законної сили, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом.

Головуюча: ОСОБА_1