Справа № 333/3746/24
Провадження № 1-кс/333/1260/24
УХВАЛА

Іменем України

22 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000575 від 19.04.2024 року та додані до нього матеріали відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ботієво, Приазовського району, Запорізької області, громадянина України, холостого, освіта середня технічна, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого адресою: АДРЕСА_1 , без місця проживання, раніше судимого:

- 07.10.2014 року Приазовським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт;

- 24.12.2014 року Приазовським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт;

- 16.02.2016 року Приазовським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у вигляді обмеження волі терміном на 1 рік. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим терміном на 1 рік;

- 13.06.2016 року Приазовським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт;

- 04.10.2017 року Приазовським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 2 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим терміном на 1 рік;

- 19.12.2018 року Приазовським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 3 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим терміном на 1 рік;

- 01.11.2019 року Приазовським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання та встановлено остаточне покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 30.03.2020 року Приазовським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України обрано остаточне покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 13.06.2023 року з Белінковської виправної колонії Запорізької області (№ 99) за відбуттям строку покарання.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У клопотанні зазначено, що ВП № 4 РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000575 від 19.04.2024 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Короткий виклад фактичних обставин, суть і правова кваліфікація злочину.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18 квітня 2024 року, у невстановлений в ході досудового слідства час, але не раніше 20 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля лісосмуги між будинками АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер та протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до потерпілого, який сидів на землі, тримаючи у руках дерев`яну палицю, наніс потерпілому ОСОБА_7 не менше трьох ударів в область голови, тулуба, обличчя, чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження, після чого зник з місця скоєння злочину.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обґрунтування клопотання

20.04.2024 слідчим слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області за погодженням заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Вина ОСОБА_5 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в повній мірі підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: повідомленням з КНП «Міської клінічної лікарні екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР від 19.04.2024 року; протоколом огляду місця події від 19.04.2024 року; протоколом огляду місця події від 19.04.2024 року; протоколом огляду місця події від 19.04.2024 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протоколом огляду відеозапису з магазину «АТБ-Маркет»; поясненням ОСОБА_5 .

Слідчий також наводить аргументи щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи сторін.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання на підставах, викладених в ньому, вказав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти настанню ризиків зазначених в клопотанні.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, попросив його задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 проти задоволення вказаного клопотання заперечував вказав, що ризик знищення та спотворення речових доказів не доведений, оскільки усі речові докази по кримінальному провадженню зібрані. Просив обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 вказав, що вину у вчиненому визнає частково, вказав, що він йшов з магазину і побачив чоловіка який лежав обличчям до землі, ОСОБА_5 запропонував невідомому чоловіку випити разом горілки. Після того як вони випили алкогольні напої, невідомий чоловік запропонував надати йому інтимні послуги, що обурило підозрюваного та той взявши палку наніс два удари по спині потерпілого, після другого удару палка зламалась та відскочила в голову потерпілого, після нанесення ударів ОСОБА_5 пішов додому спати. Просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Вислухавши прокурора, адвоката, підозрюваного, перевіривши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Мотивація суду.

Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, а також долучено відомості про те, що підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 отримали 20 квітня 2024 року о 15 годині 25 хвилин копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з додатками.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Слідчий суддя досліджує такі обставини:

1.Чи може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 (ч. 1 ст. 121 КК України) та чи є обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України).

2.Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий.

3.Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4.Обставини згідно ст. 178 КПК України (вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я тощо).

5. Які обов`язки покладаються на особу у разі задоволення клопотання про запобіжний захід (ст. 194 КПК України).

Дослідження обставин, зазначених у пункті 4 вище доцільно здійснювати в межах окремих питань, для яких ці обставини мають значення.

Чи може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та чи є обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України)

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до конкретно визначених категорій осіб (ч. 2 ст. 183 КПК України). Зокрема, тримання під вартою може бути застосоване до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя оцінює матеріали клопотання та доводи сторін лише на предмет можливості застосування такого запобіжного заходу відповідно до формальних вимог статті 183 КПК України. Для цього, зокрема, необхідно встановити факт вручення підозри ОСОБА_5 та, відповідно, встановлення чи спростування факту набуття ним процесуального статусу підозрюваного.

Повідомлення про підозру

Особа набуває статусу підозрюваного у випадку 1) повідомлення їй про підозру або 2) якщо особа була затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або 3) якщо щодо неї складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України). Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України). До повідомлення про підозру також висуваються вимоги щодо змісту, визначені ст. 277 КПК України. Оскільки підозрюваний є неповнолітньою особою, то у розумінні ч. 4 ст. 135 КПК України, повідомлення про підозру може бути вручено її батьку, матері, усиновлювачу або законному представнику.

У повідомленні про підозру зазначено, що 20 липня 2024 року, о 15 годині 00 хвилин, воно було вручено ОСОБА_5 та його захиснику.

З урахуванням наданого слідчому судді тексту повідомлення про підозру, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру було складено з дотриманням вимог, визначених статтею 277 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 було належним чином повідомлено про підозру, а тому він має статус підозрюваного у цьому провадженні за ч. 1 ст. 121 КК України. Оскільки санкції інкримінованої статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, відповідно, до ОСОБА_5 може бути обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри.

Сторона обвинувачення зазначає, що обґрунтованість підозри доведена доказами, зазначеними у клопотанні. Прокурор зазначає, що у клопотанні є докази, що вказують на наявність підстав для підозри ОСОБА_5 і така підозра є обґрунтованою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві відсутнє чітке визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя також звертає увагу на правову кваліфікацію кримінального правопорушення у підозрі. Так, ОСОБА_5 інкримінується нанесення умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя потерпілого в момент заподіяння. Необхідно оцінити відповідність підозри цій правовій кваліфікації лише для встановлення її обґрунтованості (тобто, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_5 міг вчинити саме це кримінальне правопорушення). При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація здійснюється судом під час судового розгляду справи.

Звертаючись до матеріалів клопотання, слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів, а саме, даних, встановлених з: повідомлення з КНП «Міської клінічної лікарні екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР від 19.04.2024 року; протоколу огляду місця події від 19.04.2024 року; протоколу огляду місця події від 19.04.2024 року; протоколу огляду місця події від 19.04.2024 року; протоколу допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протоколу огляду відеозапису з магазину «АТБ-Маркет»; поясненнь ОСОБА_5 ..

Зважаючи на викладене, слідчий суддя переконана, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_5 дій, що кваліфікуються за ч. 1 ст. 121 КК України.

Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий.

Далі слідчий суддя оцінює наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Сторона обвинувачення зазначає про три такі ризики.

Наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Прокурор зазначає, що кримінальне правопорушення (злочин), яке інкримінується ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, є тяжким, оскільки санкція статті передбачає покарання від 5 до 8 років позбавлення волі.

Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний, будучі обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду, викладеної у рішенні «В. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року небезпеку переховування від правосуддя не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з урахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправдуванням для тримання під вартою. При цьому необхідно враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні зв`язки».

Аналогічна позиція викладена у рішенні Європейського суду від 26.06.1991 року у справі «Летелье проти Франції», згідно якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.

Крім цього, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», відповідно до якого необхідність тримання під вартою не можна оцінювати тільки виключно з абстрактної позиції, приймаючи до уваги тільки тяжкість злочину.

Слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України). Втім, для всебічної оцінки обставин справи, слідчий суддя аналізує доводи слідчого стосовно інших ризиків, про які згадано у клопотанні.

Враховуючи той факт, що підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, не має постійного місця проживання. Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то слідчий суддя приймає доводи захисника підозрюваного та приходить до висновку, що в зазначеному кримінальному провадженні зібрані усі речові докази проведені необхідні експертизи, а тому зазначений ризик не знайшов свого підтвердження в ході розгляду клопотання.

Стосовно ризику вчинення іншого кримінального правопорушення слідчий суддя дійшов висновку, що оскільки особа неодноразово судима за вчинення кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я та проти власності, у слідчого судді є підстави вважати про наявність зазначеного ризику.

Неможливість застосування іншого запобіжного заходу

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.

На підставі викладеного, а також з урахуванням ступеня порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню: переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду, незаконному впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також забезпечить високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів громадян України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню у повному обсязі.

Встановлення альтернативного запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки при розгляді поданого клопотання встановлено, що ОСОБА_5 було вчинено кримінальне правопорушення поєднане з насильством, слідчий суддя вважає за доцільним не встановлювати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави відносно ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 3, 176-178, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000575 від 19.04.2024 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 17 червня 2024 року (включно).

Строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання - з 19 квітня 2024 року з 23 години 00 хвилин.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та підписано 26 квітня 2024 року.

Слідчий суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1