Справа № 683/1516/24
УХВАЛА
17 травня 2024 року м. Старокостянтинів
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню із наступних підстав.
Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.
Частина 1 статті 171 КПК України, за правилами якої має розглядатися клопотання про долю речових доказів, регламентовано, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
А тому, у разі, якщо подаючи клопотання про надання дозволу на знищення речових доказів, прокурор Старосинявського відділу Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_2 діє як володілець майна, у віданні якого знаходиться речовий доказ, йому слід долучити документи, які вказані обставини підтверджують.
Окрім того, слід звернути увагу на те, що згідно із висновками Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 554/2506/22 від 15 квітня 2024 року, суд визначив, що чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх. Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.
Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ч.9 ст.100 КПК про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею.
Крім того, у клопотанні жодним чином не обґрунтовано, чому воно подається прокурором до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області, оскільки досудове розслідування кримінального провадження та його завершення здійснювалось Старосинявським РВ УМВС України в Хмельницькій області.
За таких обставин, клопотання підлягає поверненню заявнику із роз`ясненням, що повноваженнями на вирішення клопотання про надання дозволу на знищення речових доказів у кримінальному провадженні по суті наділений лише відповідний суд.
Керуючись ст.ст.100, 171-174 КПК України, слідча суддя,
п о с т а н о в и л а:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: