Справа № 686/7936/24
Провадження № 1-кс/686/2842/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання старшого слідчого ВРЗСГСД СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000070,

встановив:

28.03.2024 року старший слідчий ВРЗСГСД СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 , за допомогою поштового зв`язку, звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із заступником керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, яке у ОСОБА_4 було вилучено 22.03.2024 р., під час проведення обшуку у його службовому кабінеті №5, розташованому в адміністративній будівлі 4 відділу (із дислокацією у смт.Білогір`я) ІНФОРМАЦІЯ_1 , що по АДРЕСА_1 , а саме: на належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «iPhone 14 Pro Max», із серійним номером НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , із сім-картою № НОМЕР_3 .

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Зі змісту ч.3 ст.170 КПК України, вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Водночас, за змістом ч. 2 ст.64-2 КПК України, у випадку коли вирішується питання про арешт майна третьої особи, суб`єктом звернення із клопотанням про арешт майна є лише прокурор.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам закону подане слідчим клопотання не відповідає.

Так, у поданому клопотанні слідчий не аргументує достатнім чином, які підстави, мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна у вказаному кримінальному провадженні наявні, відсутнє належне обґрунтування, яке значення має майно, на яке просить накласти арешт слідчий, як речовий доказ та які обставини, за допомогою цього доказу, можливо довести у кримінальному провадженні №0000070, а відтак, яка необхідність у накладенні арешту саме на це майно. В цьому контексті наявність постанови слідчого про визнання майна речовими доказами, в якій також відсутня аргументація щодо висвітлення ознак речових доказів, не є визначальним юридичним фактом для оцінки відповідності речі вимогам ст.98 КПК України. Зокрема, у клопотанні слідчого відсутня належна аргументація, яке значення вказане, тимчасово вилучене саме у ОСОБА_4 , майно має як речовий доказ для встановлення обставин, з тих, що відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні № 0000070, в якому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України.

Крім того, слідчий у клопотанні вказує про необхідність проведення з вилученим майном експертних досліджень, однак, із матеріалів поданого слідчим клопотання не вбачається та обставина, що вилучений в ході проведення вказаного обшуку мобільний телефон з сім-картою має бути об`єктом будь-яких експертних досліджень (не долучено постанови про призначення експертизи). Зокрема, до клопотання слідчим долучено лише витяг з ЄРДР, а також копії: ухвали слідчого судді, якою надавався дозвіл на проведення обшуку (на 2 арк.); протоколу обшуку (на 3 арк.); постанови про визнання речовими доказами, приєднання їх до кримінального провадження та передачу на зберігання (на 6 арк.); 2 повідомлення щодо виконання доручення (на 2 арк.); протокол про результати здійснення негласної слідчої дії, інших документів, якими б слідчий міг обґрунтувати свої доводи, до клопотання долучено не було.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Однак, матеріали поданого слідчим клопотання не містять актуальних контактних даних особи, якій належить майно, на яке просить накласти арешт слідчий, що позбавляє слідчого суддю можливості повідомити вказану особу про час і місце розгляду справи у передбачений законом строк.

Також, слідчий суддя звертає увагу й на ту обставину, що долучений до клопотання витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.03.2024 р. не свідчить, що в рамках у кримінального провадження №0000070 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення саме ОСОБА_4 , на майно якого просить накласти арешт слідчий, а отже суб`єктом звернення з клопотанням про арешт майна третьої особи мав би бути прокурор.

Вказані недоліки позбавляють слідчого суддю можливості вирішити питання про накладення арешту на майно та мають бути усунуті прокурором.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого ВРЗСГСД СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 , про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000070, - повернути заступнику керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя