Справа № 369/4611/24
Провадження №1-кс/369/996/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання начальника ВРЗСПЖЗО СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001184 від 29.04.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання начальника ВРЗСПЖЗО СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001184 від 29.04.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 27 квітня 2023 року близько 16 години 00 хвилин на мобільний телефон ОСОБА_7 , зателефонував колишній чоловік ОСОБА_4 та попросив підвезти його до місця проживання за адресою: с. Тарасівка, Фастівського району, Київської області, на що остання погодилась, оскільки сама проживає в даному населеному пункті.

Того ж дня, близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_7 маючи у власному користуванні легковий автомобіль марки Mazda 6 2007 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 ,ідентифікаційний номер транспортного засобу VIN: НОМЕР_2 , приїхала на власному автомобілі до ТРЦ «Ocean Plaza», який розташований за адресою: вул. Антоновича, 176, м. Київ, де її чекав ОСОБА_4 .

Оскільки, ОСОБА_4 заздалегідь мав прямий умисел на заподіяння шкоди життю та здоров`ю ОСОБА_7 , який направлений на протиправне заподіяння смерті, підготував та зберігав при собі поліетиленовий пакет з двома тарами із вмістом нафтопродукту.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , рухаючись з потерпілою в салоні автомобіля та зберігаючи при собі тари з нафтопродуктами, вигадав історію ніби йому потрібно було терміново зустрітися з товаришем в с. Тарасівка Фастівського району Київської області та попросив потерпілу підвезти його до визначеного місця. Оскільки, ОСОБА_7 не знала точної адреси куди прямує, ОСОБА_4 вказав їй дорогу.

Рухаючись на вище вказаному автомобілі, за кермом якого була ОСОБА_7 та прибувши до с. Тарасівка Фастівського району Київської області за наказом ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_7 з`їхала автомобілем марки Mazda 6 2007 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 ,ідентифікаційний номер транспортного засобу VIN: НОМЕР_2 , на польову дорогу, яка паралельна вулиці Шевченка, що в с. Тарасівка Фастівського району Київської області (координати 50.345337,30.347830). Перебуваючи на відстані приблизно 100 м від житлових будинків населеного пункту с. Тарасівка, Фастівського району, Київської області ОСОБА_4 маючи прямий умисел на заподіяння шкоди життю та здоров`ю ОСОБА_7 вербально почав погрожувати фізичною розправою та вбивством останній, якщо вона не погодиться мати з ним сімейні стосунки.

Так, близько 00 годин 20 хвилин 28 квітня 2023 року неподалік домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 перебуваючи в салоні автомобіля ОСОБА_7 дістав з поліетиленового пакету заздалегідь підготовлену рідину нафтопродукт, маючи прямий умисел на заподіяння шкоди життю та здоров`ю, а саме умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , умисно облив одяг потерпілої з метою підпалу, одночасно демонструючи потерпілій запальничку здійснюючи спроби її підпалити.

ОСОБА_7 усвідомлюючи, що її життю та здоров`ю загрожує небезпека вискочила із салону власного автомобіля намагаючись втекти, щоб запобігти вчиненню підпалу її тіла ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 не припиняючи свої протиправні, кримінально карані діяння, реалізуючи свій злочинний умисел, наздогнав, а в подальшому проти волі потерпілої ОСОБА_7 заштовхав жінку до салону автомобіля, утримуючи потерпілу проти її волі, взявши до рук ємність з нафтопродуктом повторно облив салон автомобіля і потерпілу ОСОБА_7 з метою підпалу.

Після чого, потерпіла ОСОБА_7 намагаючись відвернути непоправні наслідки, спробувала відволікти ОСОБА_4 запропонувавши вийти з салону автомобіля на вулицю з метою подальшої втечі на що останній погодився.

Однак, при спробі втечі потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільну-небезпечність свого діяння та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у виді смерті потерпілої, тобто діючи умисно, ОСОБА_4 повторно заштовхав жінку до автомобіля, взяв до рук газову запальничку та здійснив умисний підпал заздалегідь облитого нафтопродуктом тіла потерпілої ОСОБА_7 в салоні автомобіля марки Mazda 6 2007 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 ,ідентифікаційний номер транспортного засобу VIN: НОМЕР_2 , який попередньо облив нафтопродуктом.

В подальшому, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти життя та здоров`я, усвідомлюючи суспільну-небезпечність своїх діянь та бажаючи настання наслідків, у вигляді смерті ОСОБА_7 , маючи можливість надати першу медичну допомогу, зателефонувавши в медичний заклад або покликати на допомогу, цього не зробив. Виконавши всі дії, які він вважав за необхідними для доведення злочину до кінця, сподівався, що від підпалу тіла ОСОБА_7 помре, згорівши в салоні автомобіля, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпіла ОСОБА_7 покинула салон палаючого автомобіля, вискочивши з нього, після чого місцевими жителями, які прибули на звуки палаючого автомобіля, було викликано медичну допомогу та госпіталізовано ОСОБА_7 до опікового відділення КНП «Київська міська лікарня №2 Київської міської Державної адміністрації».

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 189/Д від 16.08.2023 року потерпілій ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді опіків полум`ям шиї, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок ІІ-ІІІ ступеня з площею ураження 30% поверхні тіла. Вище описані тілесні ушкодження утворилися від дії термічного фактору полум`я за механізмом коагуляції білка та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 28 квітня 2023 року близько 00 годин 20 хвилин, ОСОБА_4 ,перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 маючи прямий умисел, направлений на умисне знищення чужого майна, а саме транспортного засобу марки Mazda 6 2007 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 ,ідентифікаційний номер транспортного засобу VIN: НОМЕР_2 , власницею якого являється ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою заздалегідь підготовленого нафтопродукту, облив внутрішню частину вище вказаного автомобіля та тіло потерпілої ОСОБА_7 , яка перебувала всередині та умисно здійснив підпал автомобіля запальничкою. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 транспортний засіб марки Mazda 6 2007 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 ,ідентифікаційний номер транспортного засобу VIN: НОМЕР_2 охопило полум`ям та було повністю знищено.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-23/54251-АВ від 09.10.2023 своїми протиправними діями, ОСОБА_4 завдав ОСОБА_7 , матеріальної шкоди на суму 295 110,00 (двісті дев`яносто п`ять тисяч сто десять гривень 00 копійок).

Підозра ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, обґрунтовується наступними матеріалами: протоколом огляду місця події від 28.04.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 11.05.2023; протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_7 від 04.11.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 29.04.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 14.05.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 14.05.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 29.04.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 29.04.2023; протокол огляду речей від 16.06.2023; протокол слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 17.07.2023; протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_13 від 26.02.2024; іншими матеріалами кримінального провадження.

Начальник ВРЗСПЖЗО СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 у поданому клопотанні вказує, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні що свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

В даному випадку підозрюваний ОСОБА_8 раніше судимий за вчинення злочину проти життя, а саме був засуджений 04.06.2008 року Апеляційним судом Київської області за ст. ст. 115-2 ч. 6, 187 ч. 4, 289 ч. 2, 70 КК України 2001 року, у вигляді покарання позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією майна, звільнений 03.07.2017 року, Бердичівським міським судом Житомирської області 23.06.2017 умовно-достроково, з невідбутим строком 1 рік 11 місяців 9 днів. Під час іспитового строку вчинив майновий тяжкий злочин та був засуджений 09.12.2019 року Васильківським міським судом, за ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України, у вигляді покарання позбавлення волі 3 роки 6 місяців, звільнений 03.02.2023 року та на даний час будучи раніше судимим підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: згідно з п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) свідчить те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або найбільш суворе покарання довічне позбавлення волі. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного ОСОБА_4 змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Перебуваючи на волі, в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Аналогічні насильницькі кримінально карані діяння він вчиняв раніше, був за них засуджений, відбував покарання, на шлях виправлення не став та вчинив повторно злочини.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні), незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що у слідства є підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 та знаючи анкетні дані свідків, які вказують на причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на них з метою реабілітації себе як злочинця. Також, ОСОБА_4 може впливати на свідків шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

Таким чином, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, інші заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ч. 2 ст. 131 КПК України та більш м`які запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, є недостатніми для забезпечення досягнення дієвості цього провадження та не забезпечать виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, визначеним п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення), вказують обставини інкримінованого підозрюваному ОСОБА_4 злочину, зокрема: виняткова суспільна небезпека таких дій; відсутність страху бути поміченим іншими особами; відкрито-демонстративний характер злочинних дій. Виходячи із вищевикладеного, наявні вагомі підстави вважати, що у разі перебування на волі підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки являється неодноразово судимим за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, в тому числі злочину проти життя. На даний час на шлях виправлення не став та підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочину проти життя.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на обставини, що враховуються судом при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік, стан здоров`я підозрюваного та відсутність в нього міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України

На підставі вище наведеного, начальник ВРЗСПЖЗО СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 просила слідчого суддю застосувати до підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області, українцю громадянину України, не працюючому, не одруженому, на утриманні нікого не маючого, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів.

19.03.2024 року прокурор. в судовому засіданні клопотання підтримала у повному обсязі, просила слідчого суддю його задовольнити.

19.03.2024 року підозрюваний в судовому засіданні заперечував щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у повному обсязі, просив слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

19.03.2024 року захисник в судовому засіданні заперечував щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у повному обсязі, просив слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку осіб які брали участь у розгляді справи, слідчий суддя приходить до висновку що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, вирішуючи питання стосовно клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В своєму клопотанні слідчий, а також прокурор в судовому засіданні не довели, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Також слідчим та прокурором належним чином не обґрунтовано жодного ризику, які б давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , окрім вище викладених обставин, слідчий суддя у відповідності до положень ст. 178 КПК України враховує наявність доказів, що обґрунтовують підозру, які свідчать про обґрунтованість вказаних в клопотанні обставин, вік та стан здоров`я підозрюваного.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягає дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_4 винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про його особу, тривалість досудового розслідування (майже один рік з моменту внесення відомостей до ЄРДР), відсутність доказів вчинення підозрюваним тиску на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання начальника ВРЗСПЖЗО СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001184 від 29.04.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тарасівка, Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого: АДРЕСА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 59 (п`ятдесят дев`ять) діб, тобто до 17 травня 2024 року (включно).

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 59 (п`ятдесят дев`ять) діб, тобто до 17 травня 2024 року (включно) наступні обов`язки:

не відлучатися цілодобово з місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді, суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у вказаному провадженні;

здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1