Справа №463/5012/24
Провадження №1-кс/463/4441/24
У Х В А Л А

12 червня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 ,який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого ТУ ДБР (розташованого у м. Львові) про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні , -

в с т а н о в и в:

До суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 ,який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого ТУ ДБР (розташованого у м. Львові) про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 000833 від 21.07.2020 року.

Скаргу мотивує тим, що слідчому ТУ ДБР у (розташованого у м. Львові) ОСОБА_5 було скеровано клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 000833 від 21.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 191 КК України. Вважає, що вказаним кримінальним правопорушенням йому була спричинена значна немайнова, моральна шкода. 23 квітня 2024 року слідчим ТУ ДБР у (розташованого у м. Львові) ОСОБА_5 була винесена постанова про відмову у визнанні його потерпілим в кримінальному провадженні № 000833 від 21.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 191 КК України. Вважає таку постанову неправомірною, оскільки вказаними кримінальними правопорушеннями йому була спричинена значна немайнова, моральна шкода, а відтак він вимушений звернутися з скаргою в суд, просить скаргу задоволити.

В судове засідання представник скаржника не з`явився, хоча була повідомлений про час та місце розгляду скарги належним чином. Однак в матерілах справи міститься заява в якій він просить слухати скаргу без його участі та задоволити її в повному обсязі.

Слідчий ТУ ДБР (розташованого у м. Львові) в судове засідання не з`явився, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступних висновків:

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів скарги по факту вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 191 було внесені відомості до ЄРДР. Слідчому ТУ ДБР у (розташованого у м. Львові) ОСОБА_5 було скеровано клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 000833 від 21.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 191 КК України, однак згідно постанови слідчого ТУ ДБР у (розташованого у м. Львові) йому було відмовлено, оскільки він не довів фактів спричинення ні матеріальної, ні фізичної, а ні моральної шкоди.

У відповідності до п.33 рішення ЄСПЛ «Шмалько проти України та п.44 рішення ЄСПЛ «Далбан проти Румунії» визначено, що термін «потерпілий» у сенсі ст. 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності,яка є предметом судового розгляду. При цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди.

Зважаючи на той факт, що з матеріалів самої скарги досліджених в судовому засіданні вбачається завдання останньому, не матеріальної, моральної шкоди згаданим кримінальним правопорушенням, вважаю, що скаргу слід задоволити в повному обсязі, а саме: скасувати постанову про відмову у задоволенні клопотання у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 000833 від 21.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 191 КК України.

Керуючись вимогами статей,22,26,220,221,303,306,309,372 КПК України, -

ухвалив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 ,який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого ТУ ДБР (розташованого у м. Львові) про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні - задоволити.

Скасувати постанову слідчого ТУ ДБР у (розташованого у м. Львові) ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 000833 від 21.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 191 КК України .

Зобов`язати слідчого ТУ ДБР у (розташованого у м. Львові) ОСОБА_6 , або іншого слідчого який здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 000833 від 21.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 191 КК України повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 про визнання його потерпілим із врахуванням обставин зазначених у вказаній ухвалі.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1