Вирок

Іменем України

18.03.2024 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі :

головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

в с т а н о в и в :

01.05.2020близько 02:30 год. ОСОБА_4 перебуваючи біля будинку №71 по вул. Княгині Ольги у м. Львові, діючи умисно, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, наніс ОСОБА_5 декілька ударів руками в обличчя, голову, передпліччя та наступив на ногу, а також наніс поштовх руками в передпліччя, внаслідок чого остання впала.

В результаті вказаних дій ОСОБА_4 у потерпілої ОСОБА_5 виявлено закритий косий діафізарний перелом 5-ї плеснової кістки правої ступні із задовільним стоянням кісткових фрагментів, синці на обличчі, на спині, на грудях, на сідницях, садно на лівій руці. Перелом 5-ї пленової кістки відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що визнає усі обставини, що викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Учасниками судового розгляду не оспорювались фактичні обставини справи, цивільний позов у справі заявлено не було, а тому докази, які їх стверджують, в судовому засіданні не досліджувались, а суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, тобто умисному нанесенні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисних ушкодженнях, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але такими, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого: відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий; на обліку в КНП ЛОР «Львівської обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» та Львівському обласному клінічному психоневрологічному диспансері не перебуває; згідно довідки - характеристики №19 від 22.05.2020 року ОСББ «Княжна -7» за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_1 на нього скарг та заяв не надходило.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає повне визнання своєї провини і щире каяття.

У відповідності до ст.67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за даний вид злочину.

Водночас, із врахуванням вищенаведеного, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 75-78 КК України, звільнити від його відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України виходячи з переконання, що припинення протиправної поведінки та недопущення злочинів з його боку у майбутньому можливе за ефективного контролю поведінки обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374, 615 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1(один) рік.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1