Справа № 136/527/24
провадження №1-кс/136/145/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець, клопотання за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 01.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 звернулась до суду із вищевказаним клопотанням, яке погоджено начальником Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яке мотивоване тим, що у провадженні СВ ВП №4 перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів проти власності, маючи незаняту та непогашену судимість за вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 11.12.2018, яким його засуджено за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ст. 395, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, на шлях виправлення не став та умисно, повторно вчинив новий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 23.02.2024, у ранкову пору доби, більш точного часу органом досудового слідства не встановлено, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, прийшов до домогосподарства ОСОБА_7 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , оскільки достовірно знав про наявність майна, яке знаходилось на вказаній території та яким можна було таємно заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки чужого майна, з метою незаконного збагачення за рахунок його обернення на свою користь, ОСОБА_4 переконавшись, що власника домоволодіння немає вдома та за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаються непоміченими для сторонніх осіб, підійшов до хвіртки, яка була не замкнена, та шляхом вільного доступу потрапив на територію подвір`я.

Перебуваючи на території вказаного домогосподарства ОСОБА_4 , підійшов до господарського приміщення та під стіною з-поміж пластмасових каністр виявив алюмінієвий бідон з кришкою ємністю 40 літрів. Після цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, достовірно розуміючи, що вчиняє протиправні дії в умовах воєнного стану, який введено на території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який неодноразово продовжувався, востаннє з 14.02.2024 на підставі Указу Президента України № 49/2024 строком до 13.05.2024, взяв вказаний бідон та з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самими завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 758 грн., що підтверджується висновком експерта № 961/24-21 від 07.03.2024.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме - а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у сховище, у зв`язку з чим 14.03.2024 останньому вручено відповідне повідомлення про підозру.

Слідчий вказує у клопотанні, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти власності, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки перебуваючи на свободі ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню вищевказаним спробам, слідчий просив суд вирішити питання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним належної процесуальної поведінки та не запобіжить встановленим ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, що у ньому наведені, просив його задовольнити, зазначивши, що зібрані у кримінальному провадженні докази підтверджують причетність підозрюваного до кримінального правопорушення, наявність ризиків, тобто припущень щодо вчинення поза процесуальних дій підозрюваним також доведена, відтак правових підстав для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу сторона обвинувачення не вбачає.

Підозрюваний в судовому засіданні просив обрати інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вказуючи, що зможе забезпечити виконання належної процесуальної поведінки, оскільки він має постійне місце проживання, має цивільну дружину, яка на даний час вагітна, має можливість заробляти на життя тимчасовими заробітками, так як паспортні документи втрачені. Свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав.

Захисник просила відмовити в задоволенні клопотання, вказуючи на необґрунтованість підозри, оскільки незважаючи на визнання підозрюваним своєї причетності до кримінального правопорушення, зібрані стороною обвинувачення докази містять суперечності та сумніви, зокрема в частині дійсної вартості викраденого майна та можливої кваліфікації діяння як злочину чи адміністративного правопорушення, так і можливої дати вчинення злочину, тому мають трактуватись на користь особи. Крім цього, захисник зазначила, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків на час звернення до суду із даним клопотанням, тобто вплив підозрюваного на потерпілого та свідків, чи можливо вчинення інших протиправних дій, за які настає кримінальна відповідальність, а також не доведено неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, в рамках якого подане клопотання, вважає, що стороною кримінального провадження, з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини даного кримінального провадження, доведено наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Доказами, які обґрунтовують підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є: рапорт оперативного чергового № 1110 від 01.03.2024; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 01.03.2024, де потерпілий також зазначив, що до злочину причетний ОСОБА_4 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 01.03.2024 та свідка ОСОБА_8 від 02.03.2024; висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 961/24-21 від 07.03.2024; висновок експерта № СЕ -19/102-24/4413-Д від 11.03.2024.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що сукупність матеріалів клопотання, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

При цьому, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» де вказано, що наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З огляду на викладені слідчим суддею мотиви, доводи сторони захисту є неспроможними щодо необґрунтованості підозри.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення у клопотанні, що передбачені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає їх доведеними, оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Таким чином тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, усвідомлення останнім можливої міри покарання у співставленні того, що особа, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання в установах ДКВС України, зокрема у виді позбавлення волі, отож розуміє наслідки, що може спонукати до вчинення дій щодо переховування від органів досудового розслідування чи суду.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих та свідків слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від вказаних осіб, отож ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків і дослідження їх судом.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що вказаний ризик щодо впливу підозрюваного на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні хоча й існує, однак він не є суттєвим, оскільки як було встановлено з моменту внесення відомостей до ЄРДР (01.03.2024) та повідомлення ОСОБА_4 про підозру (14.03.2024), спрямування клопотання про застосування запобіжного заходу до суду (18.03.2024) відомостей, що останній вчиняв хоч якісь протиправні дії щодо їх вмовляння, залякування чи підкупу з метою подальшого спонукання їх до перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, зміни їх показань у суді, стосовно вказаних осіб не надано.

Підтвердженням наявності ризику вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий суддя приймає до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів, у тому числі проти власності, за що відбував покарання у тому числі у вигляді позбавлення волі, зокрема останні рази був засуджений: 11.12.2018 Погребищенським районним судом за ч.ч. 2, 3 ст. 185, 395, ст.ст. 70, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 11.01.2023 Погребищенським районним судом за ч. 2 ст. 389, 71 КК України до 2 місяців 21 дня арешту; 07.07.2023 Погребищенським районним судом за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту.

Водночас додані до клопотання докази підтверджують, що ОСОБА_4 відбув покарання повністю та звільнений 25.10.2023 по закінченню строку, прибув за постійним місцем проживання. Відомостей про те, що особа залишається небезпечною, у зв`язку із чим встановлено адміністративний нагляд, суду не надано, як і характеристики з органу місцевого самоврядування та інших доказів, що характеризують особу.

Тоді як наявність у провадженні СД ВП № 4 Вінницького РУП ГНУП у Вінницькій області кримінального провадження за № 0000027 від 05.03.2024 за фактом кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у якому не пред`явлено підозри, не може свідчити про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні проступку.

Разом з цим, встановлені слідчим суддею обставини можуть розцінюватись як те, що підозрюваний, звільнившись з місць позбавлення волі по відбуттю строку відбування покарання, повторно вчинив нове кримінальне правопорушення, що свідчить про негативну соціальну спрямованість.

Слідчий суддя приймає до уваги дані, що характеризують ОСОБА_4 як особу, зокрема він не одружений, дітей не має, інших утриманців не має, офіційно не працевлаштований, доходу не має, відсутні докази наявності у підозрюваного нерухомого чи рухомого майна у власності, раніше судимий.

У судовому засіданні підозрюваний зазначив, що проживає у цивільному шлюбі, в якому очікують на народження дитини, має частку успадкованого майна у виді нерухомості в якому все життя зареєстрований та проживає постійно, однак такі обставини перед слідчим суддею на час розгляду клопотання не були доведені, як і не були спростовані.

Разом з цим, слідчий суддя звертає увагу, що підозрюваний свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, готовий сприяти у розкритті злочину, нести покарання, просив надати йому можливість заробити грошові кошти утримувати сім`ю, оскільки підробляє тимчасовими заробітками, офіційно не може працевлаштуватись за відсутності паспортних документів, зазначив, що жодних протиправних дій він не вчиняє та наміру не має, на виклики правоохоронних органів та суду являється самостійно, тобто дотримується покладених на нього обов`язків.

Згідно положень ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Вирішуючи питання щодо застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, слідчий суддя враховує встановлені вище обставини та вважає, що стороною обвинувачення не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, доведеним в ході розгляду клопотання, тому вважає за можливе застосувати стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки саме такий запобіжний захід буде на даному етапі достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та можливість встановлення інстини у справі.

За таких обставин, слідчий суддя задовольняє клопотання частково.

У відповідності до ст.194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного відповідні обов`язки.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 132, 183, 184,193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця,- запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 21:00 год. до 06:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст..194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки строком на 2 (два) місяці, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, навчання;

4) утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

5) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

Встановити строк дії ухвали в межах строку досудового розслідування, тобто до 14.05.2024.

Копію даної ухвали, у порядку ст. 181 КПК України, направити до відділення поліції N4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області для виконання.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_9