Справа № 357/5292/24
У Х В А Л А

09 квітня 2024 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001288 від 07.04.2024 року,

У С Т А Н О В И В:

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001288 від 07.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що 06 квітня 2024 року о 23 годині 23 хвилини зі служби «102» до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області надійшло телефонне повідомлення (письмовий рапорт) поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону №2 ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП рядового поліції ОСОБА_4 про те, що 06 квітня 2024 року, близько 23 години 20 хвилин, на 120-му кілометрі автомобільної дороги М-05 «Київ-Одеса», що поблизу селища Ставище, Білоцерківського району, Київської області, в ході документування та складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надано службовій особі - працівнику поліції неправомірну вигоду в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень за не притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності.

07 квітня 2024 року проведено огляд місця події - земельної ділянки, яка розташована на 120-му кілометрі автомобільної дороги М-05 «Київ-Одеса» (позначення геолокації 94G7+V25), на якій виявлено транспортний засіб марки «Mitsubishi» з реєстраційним номером НОМЕР_1 на синьому фоні, на передньому пасажирському сидінні якого виявлено три грошових купюри номіналом 500 гривень з серійними номерами: АК4851701, ЕГ9393135 та БА1805929, які, зі слів поліцейського ППП у місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП, надані ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за не притягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності.

Постановою старшого слідчого Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 08.04.2024 року вилучені грошові кошти, а саме, три грошових купюри номіналом 500 гривень з серійними номерами: АК4851701, ЕГ9393135 та БА1805929 визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0001288.

Виходячи з того, що на даний час у слідства є достатні підстави вважати, що вилучені в ході проведеного огляду місця події грошові кошти є безпосередньо предметом злочину, що розслідується, а також з метою забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, та з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення чи відчуження вказаних коштів, та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні, прокурор простить накласти арешт на вилучені під час огляду місця події 07.04.2024 року грошові кошти.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить розгляд клопотання проводити за його відсутності, клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити за викладених у ньому обставин.

Власник грошових коштів ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просить розгляд клопотання проводити за її відсутності, щодо задоволення клопотання не заперечує.

Відповідно до ст. 172 КПК України, неприбуття осіб в судове засідання, не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Слідчий суддя дослідивши матеріали, які додані до клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Клопотання про накладення арешту на майно надійшло до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 08.04.2024 року, тобто на наступний день після вилучення майна.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання подано з дотриманням вимог, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України.

Слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001288 від 07.04.2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

07.04.2024 року в ході проведення огляду місця події земельної ділянки, яка розташована на 120-му кілометрі автомобільної дороги М-05 «Київ-Одеса» (позначення геолокації 94G7+V25), на якій виявлено транспортний засіб марки «Mitsubishi» з реєстраційним номером НОМЕР_1 на синьому фоні, на передньому пасажирському сидінні якого виявлено три грошових купюри номіналом 500 гривень з серійними номерами: АК4851701, ЕГ9393135 та БА1805929.

Постановою старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 від 08.04.2024 року три грошових купюри номіналом 500 гривень з серійними номерами: АК4851701, ЕГ9393135 та БА1805929 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001288 від 07.04.2024 року.

Отже, у слідчого судді наявні підстави вважати, що речі, вилучені під час огляду, а саме - грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Під час судового розгляду встановлено, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено в ході огляду місця події, є збереження речового доказу та запобігання його знищенню, перетворенню, відчуженню чи приховуванню від органів досудового розслідування. Підставою для арешту майна є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно є предметом вчинення кримінального правопорушення, яке може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в зв`язку з чим належить накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події майно шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого максимального заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати тимчасово вилучене під час огляду місця події майно доказом в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом, тобто зберегло на собі сліди вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку щодо необхідності задоволення клопотання шляхом накладення арешту на грошові кошти, з метою збереження речових доказів для встановлення об`єктивної істини у справі.

Керуючись статтями 98, 170-173, 175, 309, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 07.04.2024, майно, а саме на грошові кошти у вигляді трьох грошових купюр номіналом 500 гривень з серійними номерами: АК4851701, ЕГ9393135 та БА1805929, які належать ОСОБА_6 , шляхом заборони використання та розпорядження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддяОСОБА_1