ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/446/24 Справа № 220/968/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7 (в режимі відео конференції)

захисника: ОСОБА_8 (в режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Великоновосілківського районного суду Донецької області від 12.10.2023 року у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000246 від 11.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , за ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком вирок Великоновосілківського районного суду Донецької області від 12.10.2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ясна Поляна Великоновосілківського району Донецької області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, в силу статті 89 КК України раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним та призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого від відбування покарання, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжено відповідними Указами Президента України, тобто будучи обізнаним, що в Україні триває воєнний стан, проживаючи за усною домовленістю з громадянкою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в її будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив злочин за наступних обставин.

13 червня 2023 року, близько 20.00 години, ОСОБА_7 перебував за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де в цей час разом з ним знаходилися його знайомі ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якими він вживав алкогольні напої. Під час розпивання алкогольних напоїв у ОСОБА_7 виник злочинний умисел спрямований на вчинення крадіжки майна, яке знаходиться за місцем його проживання та належить ОСОБА_10 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у відсутність ОСОБА_10 , діючи з корисливих мотивів, умисно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, за допомогою ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які не були обізнані, що ОСОБА_7 діє неправомірно, таємно викрав з будинку, а саме з кімнати кухні холодильник NORD 214-6, білого кольору, вартість якого згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 3213 від 17.07.2023 року становить 2700 грн. 00 коп. (дві тисячі сімсот гривень 00 копійок) та з кімнати спальні телевізор LG CT-20K55FE, чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 3213 від 17.07.2023 року становить 637 грн. 50 коп. (шістсот тридцять сім гривень 50 копійок), розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 3337 грн. 50 коп..

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 вважає оскаржуваний вирок стосовно ОСОБА_7 незаконним та таким, що підлягає скасуванню на підставі ст.ст. 409, 413, 414 КПК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 та звільнення від його відбування з випробуванням суд, в порушення вимог кримінального закону безпідставно прийняв рішення щодо звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, оскільки, як убачається з вироку суду, застосовуючи до обвинуваченого ОСОБА_7 приписи ст. 75 КК України, суд хоч у своєму рішенні й послався, але фактично не врахував їх. Вважає, що судом не наведено будь-яких обґрунтувань про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, що не сприяє досягненню мети покарання. Вказує, що обставин які пом`якшують покарання не встановлено та в якості підстав для такого звільнення суд взяв до уваги особу винного, те, що він характеризується посередньо та раніше не судимий в силу статті 89 КК України. Вважає, що вказані обставини ніяким чином не обґрунтовують підставу «можливості його виправлення», оскільки визнання судом факту крім того, що обвинувачений характеризується посередньо він ще характеризується як особа, яка зловживає алкогольними напоями, останній ніде не працює та проживає за рахунок випадкових заробітків. Вважає, що враховуючи спосіб життя та історію правопорушень обвинуваченого, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. Просить вирок в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.

Сторони кримінального провадження про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, клопотань про відкладення слухання справи не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

Суд першої інстанції розглянув це кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд першої інстанції з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Окрім вирішення питання про призначення певного виду та розміру покарання, суду потрібно встановити достатню підставу для звільнення обвинуваченого від його відбування з випробуванням. Суд має належним чином вмотивувати таке рішення, дослідивши та оцінивши всі обставини, що мають значення для справи, та врахувати, що приписи ст.75 КК України застосовуються лише в тому разі, коли для цього є відповідні умови та підстави.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу положень ст. 89 КК України, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, інвалідності не має. Не працює, проживає за рахунок тимчасових підробітків. Одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має. Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання суд першої інстанції визнав перебування у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 буде призначення йому покарання, передбачене санкцією ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 років, та застосуванням звільнення від призначеного основного покарання на підставі ст.75 КК України.

Ствердження апелянта у апеляційній скарзі, що судом першої інстанції не встановлено обставин які пом`якшують покарання, не відповідають дійсності та спростовуються оскаржуваним вироком суду.

Крім того, в апеляційній скарзі прокурора не ставиться питання про виключення з мотивувальної частини вироку такої пом`якшуючої покарання обставини, як щире каяття.

Обставини, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий в силу положень ст.89 КК України, не перешкоджає застосуванню щодо нього положень ст.75 КК України та не свідчить про неможливість його виправлення без реального відбування покарання у виді позбавлення волі. При цьому повне визнання ним вини, спростовують доводи прокурора щодо підвищеної суспільної небезпеки особи обвинуваченого та його небажання ставати на шлях виправлення. Крім того, судом першої інстанції також було враховано позицію потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання не суперечить вимогам закону, воно відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого злочину, даним про особу винного і є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів, а твердження прокурора про необґрунтоване звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання, на підставі ст.75 КК України, є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити, а вирок суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Великоновосілківського районного суду Донецької області від 12.10.2023 року у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000246 від 11.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , за ч.4 ст.185 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, що знаходиться під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді