СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1537/24
ун. № 759/4228/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП в місті Києві майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0010964, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2017 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП в місті Києві майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0010964, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2017 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0010964, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 27.05.2017, приблизно в 02 години, знаходячись по вул. Гната Юри, 9 в м. Києві, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , застосовуючи насильство, яке не е небезпечним для життя чи здоров`я особи, повторно відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_9 , завдавши останньому майнову шкоду.

При цьому, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 27.05.2017, приблизно в 01 годину 50 хвилин, знаходились на території розважального комплексу «Колібрис», розташованого по пр. Леся Курбаса, 6-Г в м. Києві. Не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вирішили відкрито викрасти чуже майно громадян, з метою його подальшої реалізації та отримання коштів для власних потреб, вступивши між собою в попередню злочинну змову.

В цей час ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 помітили раніше незнайомого йому ОСОБА_9 , який знаходячись на зупинці громадського транспорту, розташованій напроти буд.№ 9 по вул. Гната Юри в м. Києві, користувався мобільним телефоном

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_9 , який тримав власний мобільний телефон в руці.

Після цього, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 почали наносити ОСОБА_9 руками, стиснутими в кулаки, удари по різних частинах тіла, внаслідок чого останній впав на землю. Подолавши таким чином опір потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 відкрито викрали належне останньому чуже майно, а саме: мобільний телефон «Lenovo S580», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 5000 грн., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «МТС» НОМЕР_3 : золотий ланцюжок з хрестиком, загальною масою 15 гр., вартістю 15000 грн., а всього майна на загальну суму 20000 грн., після чого з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши цим ОСОБА_9 майнову шкоду.

Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні за попередньою змовою групою осіб, повторного відкритого викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_9 , поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, тобто злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

14.08.2017, відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України, за погодженням з прокурором складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ширван громадянину Азербайджанської Республіки, з середньою освітою, не одруженому, не працюючому, на території України не зареєстрованому та без визначеного місця проживання, раніше не судимому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_14 інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показами потерпілого ОСОБА_9 ; показами свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ; показами потерпілого ОСОБА_9 ; показами свідка ОСОБА_17 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.08.2017, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_9 , згідно якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_18 , як особу, яка брала участь у вчиненні відносно нього злочину; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Оскільки вжитими заходами встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_18 не надалось можливим, то 16.08.2017 останнього оголошено в розшук, а 26.02.2024 в міжнародний розшук. 14.12.2017 матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_18 виділено з кримінального провадження № 0004474 від 26.05.2017 в окреме провадження під № 0010964.

На даний час встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років; ніде не навчається, офіційно не працює та не має інших джерел заробітку; не має стійких соціальних зав`язків, на території України ніде не зареєстрований, достовірні відомості про постійне місце його проживання відсутні.

Крім того, в ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що 04.01.2018 підозрюваний ОСОБА_5 ( ОСОБА_19 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетнув державний кордон України пункт пропуску «Плетенівка».

Станом на 10.02.2024 згідно бази даних «Аркан» НП України підозрюваний державний кордон України не перетинав, тому 26.02.2024 року останнього оголошено в міжнародний розшук.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання про обрання запобіжного заходу, додані до нього матеріали, дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0010964, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2017, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 27.05.2017, приблизно в 02 години, знаходячись по вул. Гната Юри, 9 в м. Києві, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , застосовуючи насильство, яке не е небезпечним для життя чи здоров`я особи, повторно відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_9 , завдавши останньому майнову шкоду.

При цьому, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 27.05.2017, приблизно в 01 годину 50 хвилин, знаходились на території розважального комплексу «Колібрис», розташованого по пр. Леся Курбаса, 6-Г в м. Києві. Не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вирішили відкрито викрасти чуже майно громадян, з метою його подальшої реалізації та отримання коштів для власних потреб, вступивши між собою в попередню злочинну змову.

В цей час ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 помітили раніше незнайомого йому ОСОБА_9 , який знаходячись на зупинці громадського транспорту, розташованій напроти буд.№ 9 по вул. Гната Юри в м. Києві, користувався мобільним телефоном

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_9 , який тримав власний мобільний телефон в руці.

Після цього, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 почали наносити ОСОБА_9 руками, стиснутими в кулаки, удари по різних частинах тіла, внаслідок чого останній впав на землю. Подолавши таким чином опір потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 відкрито викрали належне останньому чуже майно, а саме: мобільний телефон «Lenovo S580», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 5000 грн., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «МТС» НОМЕР_3 : золотий ланцюжок з хрестиком, загальною масою 15 гр, вартістю 15000 грн., а всього майна на загальну суму 20000 грн., після чого з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши цим ОСОБА_9 майнову шкоду.

14.08.2017, відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України, за погодженням з прокурором складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ширван громадянину Азербайджанської Республіки, з середньою освітою, не одруженому, не працюючому, на території України не зареєстрованому та без визначеного місця проживання, раніше не судимому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що 04.01.2018 підозрюваний ОСОБА_5 , ( ОСОБА_19 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетнув державний кордон України пункт пропуску «Плетенівка».

Станом на 10.02.2024 згідно бази даних «Аркан» НП України підозрюваний державний кордон України не перетинав, тому 26.02.2024 останнього оголошено в міжнародний розшук.

На дев`яносто дев`ятій сесії Генеральної Асамблеї Комісією з контролю за файлами Інтерполу ухвалено рішення, що запобіжні заходи у виді дозволу на затримання підозрюваного (обвинуваченого) з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст.83.2 Правил Організації. Керуючись вимогами Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої спільним Наказом від 17.08.2020 №613/380/93/228/414/510/2801/5, внести відомості щодо публікації Червоного оповіщення в банках даних Інтерполу відносно підозрюваного не представляється можливим, оскільки потрібна ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У відповідності до положень ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно положень ст. ст. 176, 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Згідно положень ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З огляду на положень даної статті слідчий суддя під час вирішення питання щодо наявності підстав для обрання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою за його відсутності має встановити наступні обставини: чи набув ОСОБА_5 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, в рамках якого розглядається клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке йому інкримінується; наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України; чи наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозра ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні обґрунтовується зібраними доказами, а саме: показами потерпілого ОСОБА_9 ; показами свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ; показами потерпілого ОСОБА_9 ; показами свідка ОСОБА_17 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.08.2017, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_9 , згідно якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_18 , як особу, яка брала участь у вчиненні відносно нього злочину; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, той факт, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним ОСОБА_5 конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у Кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

За такого, обґрунтованість підозри щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_5 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, що є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, у клопотанні слідчий посилається на те, що наявні ризики, які свідчать про можливе вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин за ч. 2 ст. 186 КК України, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 дій передбачає покарання у вигляді позбавлення волі. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_5 дій можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду, зокрема, про відсутність перешкод для нього переховуватися за межами території України.

Вищевикладені обставини, а також фактичне перебування за межами України та відсутність на території України протягом тривалого часу свідчать про існування реальної можливості переховування підозрюваного від суду та органу досудового розслідування за кордоном з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Так, слідчий суддя враховує, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Верховною Радою України (Закон України № 2102-IX від 24.02.2022), в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався. Так, Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Верховною Радою України (Закон України № 2738-IX від 16.11.2022), в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

У зв`язку із веденням воєнного стану Кабінет Міністрів України вніс зміни до Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57. Так, згідно зазначених змін до Правил, з метою здійснення заходів правового режиму воєнного стану обмежено виїзд з України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, а також визначено перелік громадян України чоловічої статі, які відносяться до категорії військовозобов`язаних, що мають можливість виїхати за кордон під час дії воєнного стану.

Проте, жодних обмежень щодо в`їзду на територію України у зв`язку із введенням воєнного стану чинним законодавством не встановлювалося, що свідчить про відсутність на даний час у підозрюваного будь-яких перешкод повернутися до України.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку про існування ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Ризик впливу на свідків, інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Покази свідків у даному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_20 як підозрюваної, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що остання наділена потенційною можливістю, в тому числі і дистанційно, через інших осіб, впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Згідно положень ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Аналіз положень вказаної статті дає підстави зробити висновок, що у разі наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або у разі оголошення підозрюваного в міжнародний розшук, остаточно питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного вирішується після його затримання та доставки до суду, а за такого, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді триманні під вартою підозрюваному, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або якого оголошено в міжнародний розшук, триває до його затримання та доставки до суду і не обмежується строком, встановленим ч. 1 ст. 197 КПК України (шістдесят днів).

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного. До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.

Слідчим суддею встановлено, що у зв`язку з тим, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 органу досудового розслідування невідоме, він перебуває за межами України, зокрема згідно інформації 04.01.2018 підозрюваний ОСОБА_5 ( ОСОБА_19 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетнув державний кордон України пункт пропуску «Плетенівка» та по теперішній час знаходиться за кордоном.

З урахуванням вище встановлених обставин кримінального правопорушення та наданих слідчим доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого ним кримінального правопорушення, про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення ОСОБА_5 дій, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням обґрунтованих підстав вважати, що підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук, то слідчий суддя, виходячи з положень ч. 6 ст. 193 КПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 за його відсутності. Таким чином, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 5 ст. 9, статтями 177, 183, 184, 193-194, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП в місті Києві майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0010964, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2017 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - задовольнити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ширван громадянина Азербайджанської Республіки, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на території України не зареєстрованого та без визначеного місця проживання запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не пізніше ніж через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляється ухвала.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1