Справа № 731/590/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/432/24
Категорія - продовження строків тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

23 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 березня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 296, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.13 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Дегтярі Срібнянського району Чернігівської області, громадянину України, учаснику бойових дій в зоні проведення АТО, одруженому, зареєстрованому та проживаючому по АДРЕСА_1 , продовжений строк тримання під вартою до 04 травня 2024 року включно.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції вказав на те, що розгляд кримінального провадження не завершений, а підстав для скасування запобіжного заходу або заміни його на більш м`який, суд не встановив, ризики, що були враховані під час обрання міри запобіжного заходу на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_6 просить ухвалу суду в частині продовження строку тримання його під вартою скасувати та змінити раніше обраний запобіжний захід на більш м`який у виді нічного домашнього арешту за місцем реєстрації по АДРЕСА_2 , оскільки належне виконання судового рішення вже доведено фактами.

Аргументує тим, що 12 вересня 2023 року він незаконно був взятий під варту та іншим складом суду йому був обраний запобіжний захід всупереч основоположним законодавчим нормам, що позбавляло можливості новий склад суду в повному обсязі розібратись в неправомірності висунутих обвинувачень та маючи фактичні об`єктивні обставини відсутності тяжких кримінальних правопорушень змінити існуючий анти законний запобіжний захід.

Відсутність будь-яких ризиків його неналежної процесуальної поведінки було підтверджено рішеннями Черкаського апеляційного суду від 22 червня 2023 року та Городищенського районного суду Черкаської області від 30 червня 2023 року, якими визначено відсутність будь-яких підстав для взяття під варту, постановлено про скасування будь-якого запобіжного заходу, навіть у вигляді нічного домашнього арешту, з 23 серпня 2023 року. Тобто, своєю поведінкою та відсутністю будь-яких правопорушень він підтвердив, що вартий на довіру суду.

Вказує, що на даний час істотно зменшилась вагомість будь-яких ризиків, адже потерпіла ОСОБА_9 , яка проживала у спільному з ним будинку на початку 2024 року померла, до цього часу вона жодних скарг на нього не подавала навіть в той час, коли він перебував під нічним домашнім арештом. Отже, на даний час відсутні будь-які ризики перебування його під нічним домашнім арештом за місцем реєстрації.

06 березня 2024 року стороною захисту були спростовані всі заявлені прокурором ризики та доведено відсутність підстав для подальшого його тримання під вартою, оскільки тяжкість покарання не може прийматись до уваги як окрема обставина для обрання найсуворішого виду запобіжного заходу, при тому, що він був взятий під вартою 12 вересня 2023 року з численними порушеннями вимог діючого законодавства та положень Європейської конвенції.

Крім того, обвинувачений не погоджується з ухвалою суду в частині призначення кримінального провадження до розгляду в Прилуцькому міськрайонному суді та в порядку ст. 34 КПК України просить вирішити питання про направлення матеріалів до юрисдикції судів Київської області через виключні обставини, оскільки можливості розгляду даної справи суддями Чернігівського апеляційного суду також вичерпані.

Заслухавши доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційні скарги, прокурора, який заперечував проти їх задоволення, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає апеляційні скарги обвинуваченого залишити без задоволення.

Обрання, скасування або зміна запобіжного заходу в суді під час судового розгляду регламентується положеннями статті 331 КПК України, у порядку передбаченому главою 18 цього Кодексу. Проте, це не означає, що прокурор і суд дублюють повністю положення процесуального закону, які застосовуються під час досудового розслідування, враховують особливості судового розгляду кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 , окрім іншого, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.13 ч. 2 ст. 115 КК України, що згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, за найтяжчий з яких передбачено покарання в тому числі й у виді довічного позбавлення волі.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик це ймовірність того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд вірно врахував, що кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, на час розгляду клопотання прокурора лише призначений судовий розгляд, отже, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання ризик про можливість ОСОБА_6 ухилитися від суду, є достатньо обґрунтованим.

При цьому колегія суддів приймає до уваги заяви представника потерпілої та потерпілої ОСОБА_10 , які в судовому засіданні заявили, що від обвинуваченого через його матір були висловлені погрози життю та здоров`ю ОСОБА_10 , у зв`язку з чим вона його боїться та просить залишити під вартою.

Твердження обвинуваченого про смерть однієї з потерпілих не зменшує ризик можливого тиску на інших потерпілих та свідків з його боку, як він намагається переконати суд, оскільки у провадженні значна кількість свідків та декілька потерпілих, серед яких колишня дружина обвинуваченого.

Відповідно до пункту 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, якщо цього вимагає суспільний інтерес..

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 обвинувачується в тому числі й у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, наслідком якого стала смерть людини, інші потерпілі отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, отже, саме цим виправдовується відповідний відступ, коли інтереси суспільства переважають над правами і свободами окремого громадянина, задля зменшення можливості обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення та довести, що за кримінально карні діяння особа може понести справедливе покарання.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення дійсно не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Наявність вказаних прокурором ризиків була підтверджена під час обрання ОСОБА_6 міри запобіжного заходу в ході досудового слідства та продовження строку тримання під вартою під час судового розгляду, а також в ході вирішення питання про заміну запобіжного заходу з нічного домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою прокурор не має доводити наявність всіх вказаних раніше ним ризиків, в той же час він має довести, що раніше заявлені ризики не зменшилися та не зникли. При цьому, сторона захисту має довести протилежне факт зменшення раніше заявлених ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого або зникнення встановлених ризиків.

Апеляційна скарга ОСОБА_6 та висловлені стороною захисту доводи під час апеляційного розгляду не містять ні об`єктивно підтверджених відомостей, ні доказів того, що заявлені стороною обвинувачення ризики, наявність яких була встановлена під час обрання запобіжного заходу та його продовження під час досудового розслідування, судового розгляду, зменшилися або зникли з плином часу.

Судовий розгляд не завершений, не досліджені докази, як сторони обвинувачення так і сторони захисту. Саме після дослідження всіх обставин та доказів у кримінальному провадженні може бути вирішене питання щодо обґрунтованості та допустимості доказів кожної зі сторін у кримінальному провадженні, надано їм оцінку та прийнято рішення про обставини, які вони доводять чи навпаки спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Інші питання під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчим суддею, судом не вирішуються. В тому числі не вирішується питання щодо законності затримання та обрання запобіжного заходу під час досудового розслідування, як про це в апеляційній скарзі зазначив обвинувачений.

На час апеляційного розгляду справи 22 квітня 2024 року була постановлена судом нова ухвала про продовження строків тримання під вартою, а тому, підстав для скасування ухвали, термін якої фактично вичерпаний, відсутні законні та об`єктивні підстави.

Апеляційна скарга ОСОБА_6 , а фактично клопотання про зміну підсудності даного кримінального провадження за судами Київської області також не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Жодних обставин, визначених законодавцем для вирішення питання про передачу кримінального провадження на розгляд іншого суду обвинуваченим в апеляційній скарзі клопотанні не наведено. Не встановлено таких обставин і під час апеляційного розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422-1, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 березня 2024 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строків тримання під вартою, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13