Провадження №: 1-в/755/268/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" квітня 2024 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання (подання) начальника Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

засудженого 14.01.2020 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

14.01.2020 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

09.04.2024 року до Дніпровського районного суду м.Києва надійшло клопотання (подання) начальника Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_4 , в якому зазначено, що 22.04.2020 року на виконання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області надійшло розпорядження та копія вироку Дніпровського районного суду м.Києва від 14.01.2020 року відносно ОСОБА_4 . Вирок набрав законної сили 17.02.2020 року. Станом на момент звернення до суду з поданням про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_4 , останній призначений йому штраф не сплатив. Відповідно до інформації УІАП ГУ НП у м.Києві від 08.12.2023 року за вх.№5868 року фактів вчинення ОСОБА_4 нового кримінального правопорушення виявлено не було. На підставі ч.1 ст.80 КК України начальник Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 просить суд вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо задоволення подання не заперечував.

В судове засідання представник органу пробації та особа, в інтересах якої подано клопотання/засуджений, не з`явилися.

Враховуючи положення абз.2 ч.4 ст.539 КПК України, суд вважає за можливе провести судовий розгляд провадження за відсутності вказаних учасників судового провадження.

Вивчивши подання з додатками та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 14.01.2020 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок набрав законної сили 17.02.2020 року.

Згідно вимог ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:

1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п.1-3 ч.1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Таким чином, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання (правовий висновок, викладений у постанові ВС України від 24 грудня 2015 року у справі №5-324кс15).

Редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України.

Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину.

Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, у суду немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Дніпровського районного суду м.Києва від 14.01.2020 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання начальника Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_4 підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.80 КК України, ст.539 КПК України, ст.152 КВК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання (подання) начальника Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 14.01.2020 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, звільнити від призначеного покарання, на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1