Справа № 459/2619/22
Провадження № 1-кп/459/158/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 від 27.09.2022 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонограда Львівської області, українця, громадянина України, з середньою-технічною освітою, раніше згідно ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 20.09.2022 приблизно о 10 годині, перебуваючи на асфальтованій площадці біля контейнера НОМЕР_1, що розташований на території КП «Червоноградський ринок», що по вулиці Сокальська, 5 в місті Червонограді, Червоноградського району, Львівської області, на ґрунті існуючих неприязних відносин, вчинив конфлікт із громадянкою ОСОБА_6 , в ході якої застосував фізичну силу до останньої, а саме умисно наніс їй один удар кулаком правої руки в область обличчя, внаслідок чого спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на яснах нижньої щелепи, що відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому не визнав та суду пояснив, що він працює на КП «Червоноградський міський ринок», який знаходиться у м. Червонограді по вул. Сокальська 1 та має свою торгову ятку (павільйон). Його сусідами є ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , з якими ніхто не хоче мати жодних справ, оскільки вони дуже неприємні люди. Восени (у вересні) 2022 року обвинувачений для того, щоб не бачити сусідів ОСОБА_6 , поставив між своєю та їхньою яткою (торговим павільйоном, контейнером) картонку. Згодом обвинувачений побачив, що дана картонка лежить на землі. Хто саме це зробив обвинувачений не бачив, тому поставив картонку ще раз на те саме місце. Після цього вийшов сусід ОСОБА_9 (чоловік потерпілої) до обвинуваченого, почав сварку і викинув картонку на землю. У цей час впала обвинуваченому на ногу пачка макаронів, які продавали ОСОБА_6 і які обвинувачений копнув ногою. Між чоловіком потерпілої та обвинуваченим почалася словесна суперечка, куди втрутилася потерпіла п. ОСОБА_6 , встала між ними та почала махати руками, а за деякий час вона почала кричати, що обвинувачений її вдарив. Обвинувачений стверджує, що він не бив потерпілої, оскільки він ніколи б в житті не вдарив жінку. Припустив, що потерпіла могла в процесі суперечки сама себе вкусити за губу. Потім потерпіла бігала і всім сусідам в торговому ряду показувала, що це вдарив її обвинувачений. Обвинувачений зауважив, що бачив кров на губі у потерпілої, інших зовнішніх ознак будь-яких тілесних ушкоджень у потерпілої не бачив. Також обвинувачений вказав, що він не сварився з пані ОСОБА_6 , а лише з її чоловіком. Чи були свідки даної події обвинувачений не пригадував, проте зауважив, що свідок ОСОБА_13 можливо був в середині торгового павільйону ОСОБА_6 . Цивільний позов, заявлений у даному кримінальному провадженні, обвинувачений заперечив у повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що подія відбулась 20 вересня 2022 року зранку (перша половина дня). Вона з чоловіка, який орендує земельну ділянку на Червоноградському ринку та являється ФОП, прийшли на роботу. Свою діяльність чоловік здійснює у контерйнері НОМЕР_1. Потерпіла допомагала чоловікові розставити товар. ОСОБА_4 також розставляв товар і поставив картонну перегородку між їхніми контейнерами, яка весь час падала на товар і заважала відвідувачам. Чоловік потерпілої забрав цю картонну перегородку, у зв`язку з чим ОСОБА_4 підійшов до нього та почав кричати. Між ними почався словесний конфлікт, доходило до бійки. Потерпіла підійшла, щоб забрати свого чоловіка та в процесі суперечки ОСОБА_4 вдарив її правою рукою по обличчю в підборіддя, у неї була розсічена губа. Потерпіла з чоловіком викликали поліцію, згодом потерпіла поїхала до лікарні та зняла побої.

Свідок ОСОБА_14 суду повідомив, що був очевидцем події, яка відбулась у 2022 році на Червоноградському ринку, де працює потерпіла з чоловіком. Свідок пригадав, що в день події він прийшов на ринок за продуктами і підійшов саме до ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , оскільки часто до них ходить за продуктами. Він побачив, що ОСОБА_9 був незадоволений і тому запитав, що у нього сталось. Вони перекинулись декількома словами і свідок продовжив вибирати товар, який йому був потрібний. Згодом до ОСОБА_9 підійшов обвинувачений та почав з ним сваритися. В процесі суперечки обвинувачений копнув ногою пачку макаронів, які продавали ОСОБА_6 та вони розлетілися по землі. В конфлікт втрутилася п. ОСОБА_6, яку в процесі суперечки обвинувачений вдарив рукою в обличчя. Пані ОСОБА_6 трималася за обличчя рукою, у неї сочилася кров з нижніх зубів (ясен) та було червоне підборіддя. Це п. ОСОБА_6 показувала свідку, відтягнувши губу. Після цих подій свідок пішов у своїх справах по Червоноградському ринку, проте через деякий час (орієнтовно 30 хвилин) свідок знову підійшов до торгового місця ОСОБА_6 та вони йому повідомили, що викликали поліцію.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду повідомив, що він є чоловіком потерпілої і працює ФОП на Червоноградському ринку, який знаходиться за адресою: м. Червоноград, вул. Сокальська 5. Обвинувачений ОСОБА_4 є їх сусідом по торговому контейнеру і він неприязно до них ставиться. У вересні 2022 року обвинувачений ОСОБА_4 поставив між їхніми торговими контейнерами картонну перегородку, яка падала та весь час заважала, свідок її витягнув та поставив біля контейнера ОСОБА_4 . Останній вибіг, почав кричати, що це його картонка, що вона має там стояти, і з всією злістю копнув пачку з макаронами, які продавали свідок з дружиною. Дані макарони розірвались і у свідка з обвинуваченим почалась суперечка. Для того, щоб їх розборонити вийшла його дружина ОСОБА_6 і ОСОБА_4 почав її обзивати нецензурними словами. В подальшому, під час суперечки обвинувачений замахнувся, немовби хотів її налякати, і коли суперечка ніби заспокоїлась і вони уже йшли до свого контейнера, ОСОБА_4 зі всієї сили із розвороту правою рукою вдарив дружину ОСОБА_9 у підборіддя, губа у потерпілої опухла і у неї почала текти кров із губи чи із зубів. Після цих подій вони викликали поліцію. Свідок зауважив, що свідків даної події було багато, але вони всі відмовились давати покази, лише свідок ОСОБА_14 погодився дати свідчення, саме він був очевидцем, бо був у цей час біля їхнього прилавка та був свідком суперечки. Також свідок зауважив, що конфлікти у нього з обвинуваченим були і раніше, навіть колись ОСОБА_4 вдарив його, проте потім вибачився і тому вони примирилися.

У судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_17 , яка повідомила, що вона працює на Червоноградському ринку, тому знає і обвинуваченого, і потерпілу. Пригадала, що подія була восени 2022 року, проте точної дати не пригадала. Самої події свідок не бачила, а лише чула як кричала потерпіла та обвинувачений, чула що між ними була якась суперечка. Оскільки крики були на ринку, де часто таке трапляється, тому свідок просто не звернула на це уваги. В подальшому, до неї підійшла потерпіла ОСОБА_6 , показала побиту губу і сказала, що це ОСОБА_4 вдарив її. Згодом приїхали працівники поліції, які відібрали у неї пояснення.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду повідомив, що він працює інспектором у Червоноградському РВП ГУНП у Львівській області. Він пригадав, що восени 2022 року до них надійшов виклик про те, що потерпілій ОСОБА_6 завдані тілесні ушкодження. Приїхавши на виклик у КП «Червоноградський міський ринок», вони побачили, що у потерпілої на обличчі були подряпини та садни і остання вказувала на ОСОБА_4 . Оскільки потерпіла виявила бажання подати заяву, то вони викликали слідчо-оперативну групу і поїхали. Також свідок пригадав, що біля торгового контейнера був обвинувачений та інші особи, проте хто саме не пригадав.

У судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_19 , яка повідомила, що працює у КП «Червоноградський міський ринок» по сусідству з потерпілою та обвинуваченим. 20 вересня 2022 року відбулась подія і вона особисто бачила весь конфлікт. Свідок пригадала, що чоловік потерпілої ОСОБА_6 викладав на прилавок макарони і конфлікт почався через картонну перегородку, яку останній витягнув та викинув на прилавок до ОСОБА_4 . Почалася словесна суперечка, фізичної розправи чи словесних образ не було. Свідок відтягувала за светр обвинуваченого і просила не вплутуватись у даний конфлікт. Чи були на цей момент покупці свідок сказати не змогла, не пригадувала. Після суперечки вона бачила потерпілу і на ній не було жодних тілесних ушкоджень, а тому вважає, що удару не було. Згодом приїхали працівники поліції, жодних свідків вони не викликали. Додає, що на наступний день та ще 9 днів її не було на роботі, оскільки в цей день помер її чоловік.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду повідомив, що він працює у КП «Червоноградський міський ринок» та являється сусідом по торговій ятці з обвинуваченим та потерпілою, контейнер потерпілої знаходиться навпроти його контейнера. Свідок пригадав, що восени 2022 року між обвинуваченим та потерпілою виник конфлікт через картонку, якою обвинувачений хотів відгородитися від потерпілої, оскільки усі працівники не спілкуються із ОСОБА_6 і всі відгороджуються від неї. ОСОБА_6 витягнула дану картонку, а дружина обвинуваченого ОСОБА_23 поставила її назад. ОСОБА_6 штовхнула ОСОБА_23 , через що почалась словесна суперечка. В процесі суперечки обвинувачений ОСОБА_4 махав (жестикулював) руками, проте чи він наніс удар потерпілій свідок не бачив, тому вважає, що такого не було. Чи були у потерпілої синяки, царапини чи кров свідок також не бачив. Згодом ОСОБА_6 зателефонувала до сина (він працівник поліції) і приїхав наряд поліції на місце події. Серед іншого свідок зазначив, що між обвинуваченим та потерпілою достатньо часто виникають конфлікти, такі стосунки між ними вже тривалий період часу. Хто був свідками події ОСОБА_21 не відомо.

Свідок ОСОБА_25 - дружина обвинуваченого суду повідомила, що вони разом з чоловіком працюють на КП «Червоноградський міський ринок», мають свою торгову ятку. У них постійно виникають конфлікти із сусідами по торговій ятці п. ОСОБА_6 та її чоловіком, тому вони ставлять на своїй території картонку, оскільки хочуть відгородитися від них. У день, коли відбулася подія - 20.09.2022 зранку її чоловік поставив картонку, а пані ОСОБА_6 її витягнула та викинула. Після цього виникла сварка, почав сперечатись чоловік потерпілої із її чоловіком, конфлікт полягав у словесній суперечці. В подальшому втрутилась у суперечку п. ОСОБА_6 , стала між ними, розвернулась до ОСОБА_4 обличчям та почала його шарпати, а ОСОБА_4 почав відступати назад крок за кроком. Згодом п. ОСОБА_6 почала кричати, що чоловік свідка ( ОСОБА_4 ) її вдарив і в неї опухла губа. Це все відбувалось між контейнером потерпілої та їхнім контейнером. Свідок була на своєму робочому місці у контейнері, тому все бачила на власні очі. Стверджує, що її чоловік не наносив жодного удару потерпілій. Чи були у п. Олі покупці - свідки під час конфлікту вона не пригадала. В подальшому потерпіла разом із своїм чоловіком пішли у свій контейнер та через деякий час приїхав син потерпілої, який працює поліцейським та, підійшовши до ОСОБА_4 , почав погрожувати йому. Жодних пояснень поліція у цей день не відбирала та свідків не допитувала, а потерпіла до кінця робочого дня перебувала на робочому місці, крові чи тілесних ушкоджень у потерпілої свідок не бачила.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_27 суду повідомила, що вона працює підприємцем на КП «Червоноградський міський ринок», її робоче місце розташоване поруч з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , з якими свідок перебуває у робочих відносинах. Свідок пригадала, що у вересні 2022 року під час робочого дня, зранку, вона відпускала своїх покупців, розраховувала їх, та почула шум - сварились якісь люди, хто саме їй невідомо, зміст криків вона не чула, з чого почався конфлікт свідок також не знає. За деякий час приїхала поліція і до неї підійшов ОСОБА_29 (це син ОСОБА_6 ) та запитав що сталось, на що вона відповіла, що нічого не бачила. Були ще інші працівники поліції, але вони свідка нічого не запитували. Чи у потерпілої були якісь тілесні ушкодження свідок не бачила.

Крім показів свідків та потерпілої, наданих суду, вина ОСОБА_4 повністю доводиться та підтверджується сукупністю доказів, зібраних в даному кримінальному провадженні та безпосередньо досліджених судом під час судового розгляду, а саме наступними письмовими доказами:

-заявою ОСОБА_6 від 27.09.2022 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який 20.09.2022 близько 10:00 год., знаходячись на центральному ринку у м. Червонограді по вул. Сокальська, 5, на грунті неприязних відносин вчинив конфлікт із нею, в ході якого ОСОБА_6 було нанесено один удар кулаком правої руки в обличчя, а саме підборіддя, чим спричинив їй фізичну біль та тілесні ушкодження (а. с. 71);

-даними, які містяться у висновку експерта № 096/2022 від 28.09.2022, відповідно до якого у гр. ОСОБА_6 , 1971 р. н., були виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на яснах нижньої щелепи, який міг утворитись 20 вересня 2022 року від дії тупих предметів і відноситься до легкого тілесного ушкодження (а. с. 72);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 29.09.2022, за участю свідка ОСОБА_9 , відповідно до якого він підтвердив факт нанесення удару кулаком правої руки з боку ОСОБА_4 в область обличчя, а саме підборіддя, що мало місце на території КП «Червоноградський ринок» (а. с. 73-74);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 29.09.2022, за участю потерпілої ОСОБА_6 , відповідно до якого остання підтвердила факт спричинення їй тілесних ушкоджень шляхом нанесення удару кулаком правої руки по підборіддю з боку ОСОБА_4 . Також потерпіла відтворила механізм нанесення їй удару (а. с.75-76);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 29.09.2022, за участю свідка ОСОБА_14 , відповідно до якого свідок повідомив, що на момент вищезазначеної події він перебував неподалік торгового павільйону, де здійснює торгівлю потерпіла ОСОБА_6 та помітив конфлікт із візуально знайомою особа, яка здійснює торгівельну діяльність у ряду поруч з чоловіком ОСОБА_6 - ОСОБА_9 . В якиїсь момент візуально знайомий чоловік підійшов до ОСОБА_6 та наніс їй один удар кулаком правої руки в область підборіддя. Також свідок ОСОБА_14 максимально наближено до реальних подій відтворив механізм нанесення удару з боку візуально знайомого чоловіка (а. с. 77-78);

-дослідженим в судовому засіданні відеозаписом проведення слідчих експериментів, який міститься на компакт-диску, відповідно до яких було відтворено обставини, обстановку і механізм нанесення тілесних ушкодження потерпілій обвинуваченим ОСОБА_4 (а. с. 79).

Таким чином, у сукупності перелічені вище докази безумовно підтверджують подію і склад вказаного вище кримінального правопорушення, що інкриміноване ОСОБА_4 . Дані докази суд вважає такими, що зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, належними та допустимими та такими, що не містять розбіжностей чи суперечностей.

Відтак, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю «поза розумним сумнівом».

Суд критично оцінює покази обвинуваченого, надані під час судового розгляду, щодо того, що він не наносив удар потерпілій, та розцінює таку його поведінку як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення та намаганням уникнути відповідальності.

Суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_25 , оскільки остання являється дружиною обвинуваченого, діє в інтересах свого чоловіка, що викликає сумнів в правдивості її показів, а тому суд вважає, що вони були дані нею на ґрунті особистих відносин між нею та обвинуваченим та її зацікавленості в результаті розгляду даної справи.

Також суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_19 та ОСОБА_21 щодо того, що обвинувачений не бив потерпілу, оскільки такі спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні інших доказів, які є належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою.

Доводи сторони захисту щодо відсутності доказів винуватості обвинуваченого суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи, показами свідків та потерпілої. Стороною захисту не заявлялося клопотання про визнання доказів недопустимими чи неналежними. Отже, позиція сторони захисту не знайшла свого підтвердження при розгляді даного кримінального провадження.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення, безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, виходячи із вимог ст. 337 КПК України, зокрема з того, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження, дійшов до висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 125 КК України.

Таким чином, суд на підставі всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає доведеним вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто вчинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Підстави для кваліфікації дій обвинуваченого за іншими статтями Кримінального кодексу України в суду відсутні.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з п. 3 вищевказаної Постанови визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Отже, при призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Обвинувачений є особою середнього віку, раніше згідно ст. 89 КК України не судимий, за період проживання ніяких скарг та претензій на нього не надходило; працює, одружений, має на утримання неповнолітню дитину, не перебуває на обліку у психіатра та у лікаря-нарколога.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, враховуючи конкретні обставини скоєного кримінального проступку, ступінь його тяжкості, дані про особу обвинуваченого, зважаючи на думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів йому слід призначити покарання в межах санкції статі особливої частини Кримінального кодексу України у виді штрафу.

Щодо цивільного позову, поданого потерпілою, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової, або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч. 1 ст.129 КПК України).

Так, згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку щодо наявності факту спричинення потерпілій матеріальної шкоди за винних дій обвинуваченого, тому вимоги у цій частині суд вважає обґрунтованими та доведеним належними та допустимими доказами, а саме довідкою лікаря-стоматолога та фіскальними чеками на суму 2800,00 гривень.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення в повному обсязі.

Ухвалюючи рішення про відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 п. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пункті 3 Постанови Пленуму ВСУ N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Вирішуючи питання про відшкодування обвинуваченим потерпілій моральної шкоди, суд вважає доведеним завдання останній такої шкоди, оскільки така протиправна поведінка обвинуваченого призвела до порушення звичного укладу життя потерпілої, отримані ушкодження безумовно спричинили їй фізичний біль та страждання, події пережиті нею того дня призвели до нервового потрясіння, хвилювання та переживання, тобто потерпіла зазнала душевних страждань.

Однак. суд вважає, що заявлений розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 15000,00 гривень є істотно завищеним.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд врахував: характер правопорушення та наявність вини обвинуваченого; ступінь ушкодження здоров`я потерпілої; глибину її душевних страждань, що були зумовлені протиправною поведінкою щодо неї.

За таких обставин суд вважає, що вимогам поміркованості, розумності та справедливості, характеру й обсягу моральних страждань потерпілої відповідає компенсація моральної шкоди у розмірі 5 000,00 гривень.

Таким чином, цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Арешти на майно в межах даного кримінального провадження не накладались.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривень 00 копійок.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 2800 (дві тисячі вісімсот) гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) гривень відшкодувальної моральної шкоди.

Речові докази: копії медичної документації ОСОБА_6 - залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1