Справа №751/2771/24
Провадження №1-кс/751/751/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2024 р. місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про застосування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000090 від 13.04.2023 рокуза ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2,3 ст.307, ч.ч.1,2 ст.311 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Сильченкове, Талалаївського району, Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України -

за участю:

слідчий - ОСОБА_3 ,

прокурор - ОСОБА_5 ,

підозрюваний - ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання

1.23.03.2024 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят діб) із визначенням розміру застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (242240 грн.).

2. З клопотання вбачається, що СУ ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000090 від 13.04.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2,3 ст.307, ч.1,2 ст. 311 КК України.

3. 21.03.2024 р. ТімченкуВ.О.повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2ст. 307 КК України, а саме: у незаконному придбані з метою збуту, незаконному зберіганні з метою збуту, незаконному перевезені з метою збуту та незаконному збуті психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, вчиненому за попередньою змовою групою, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України;у незаконному придбані з метою збуту, незаконному зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

21.03.2024 р. о 07 годині 25 хвилині ОСОБА_7 затримано в порядку

ст. 615 КПК України.

4. Подане слідчим клопотання мотивоване наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявністю ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

ІІ. Позиція сторін

5. В судовому засіданні слідчий та прокурор подане клопотання підтримали з наведених у ньому підстав, наполягали на його задоволенні.

6. Підозрюваний заперечував обґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні інкримінованих йому злочинів та просив відмовити в задоволенні клопотання, обмежившись застосуванням більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Узагальнена позиція захисту зводиться до того, що співробітники поліції підкинули підозрюваному наркотичні засоби та сфабрикували протоколи НСРД.

ІІІ. Процедура

7. Порядок застосування запобіжних заходів визначений ст.194 КПК України. Клопотання та матеріали, якими обґрунтовується органом досудового слідства необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, погоджене з прокурором та у відповідності до ч.2 ст.184 КПК України надані 22.03.2024 року підозрюваному.

8. Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

9. Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

10. Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

11. Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

IV. Оцінка слідчого судді

12. Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя відповідно до вимог ст.194 КПК України зобов`язаний з`ясувати наступні обставини:

12.1 Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення

Слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а визначає лише чи є причетність підозрюваного до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно повідомлення про підозру від 22.03.2024 року ОСОБА_4 підозрюється у незаконному придбані з метою збуту, незаконному зберіганні з метою збуту, незаконному перевезені з метою збуту та незаконному збуті психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, вчиненому за попередньою змовою групою, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України;у незаконному придбані з метою збуту, незаконному зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що сукупність наданих слідчим та прокурором доказів, зокрема: протокол огляду місця події від 04.01.2024 року; висновок експерта № СЕ-19/125-24/310-НЗПРАПвід 10.01.24 року; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчинення злочину від 08.01.2024 №63нт; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль за вчинення злочину від 26.01.2024 №938нт; протокол огляду місця події від 25.02.2024 року; висновок експерта № СЕ-19/125-24/2606-НЗПРАП від 28.02.24 року; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчинення злочину від 26.02.2024 №634нт; протокол про зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 09.02.2024 №1482нт/55/124-2024; протокол про зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 12.09.2023 №5597нт/55/124-2024; протокол про зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 12.09.2023 №5597нт/55/124-2024; протокол про зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 28.12.2023 №8187нт/55/124-2024; протокол затримання ОСОБА_4 від 21.03.2024 року дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, та на даному етапі досудового слідства є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

12.2 Наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

В поданому клопотанні слідчий вказав на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховування від органів досудового розслідування та суду; ризик незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя приймає до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів у сфері обігу психотропних речовин, санкція яких, не є альтернативною та передбачає лише покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Предметом інкримінованих злочинів виступають особливо небезпечні психотропні речовини і даному злочину притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому.

Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, відсутність відомостей про офіційні джерела прибутку, зареєстрованого майна, міцних соціальних зв`язків, а також перебування на утриманні інших осіб, репутацію підозрюваного та його стан здоров`я.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя вважає, що наслідки ризику втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і його процедура виконання покарання.

Переконливим є також твердження органу досудового слідства про можливість незаконного впливу підозрюваного на свідків в даному кримінальному провадженні. Обґрунтованість даного ризику обумовлена тим, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, здійснити вплив на свідків, з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

Слушними є доводи слідчого щодо існування ризику вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, з огляду на систематичність діянь, що інкримінуються підозрюваному у даному кримінальному провадженні, заходи конспірації, які застосовувались при вчиненні злочинів, і в сукупності свідчать про обдуманість підозрюваним власних дій, та як наслідок вказують про високу ймовірність вчинення нових кримінальних правопорушень, що пов`язані з незаконним обігом наркотичних речовин.

Слідчий суддя наголошує, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Доводи захисника про сімейний стан підозрюваного та наявність на утриманні осіб, пенсійного віку, жодним належним доказом не підтверджується, і навіть за умови існування вказаних обставин, вони не виступили стримуючими факторами для попередження скоєння кримінальних правопорушень і очевидно не забезпечать і в подальшому його належної процесуальної поведінки.

Враховуючи надані сторонами докази, суд вважає, що в конкретній ситуації існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, з урахуванням тяжкості покарання в співставленні з характеризуючими даними підозрюваного, є достатньо високими.

12.3 Можливість застосування альтернативних запобіжних заходів

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, і якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора.

Пункт 1 ст.5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свобод и не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин /див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини»/.

Тримання під вартою відповідно до підпункту «c» п.1 ст.5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення /див. рішення у справах «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR 2008-... (витяги), та «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява №38 717/04, п. 28, від 14.10.2010 року)/.

Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (inabstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою /див. рішення від 4.10.2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59; «Клоот проти Бельгії» (Cloot v. Belgium, § 40,44)/.

Загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.

Враховуючи доведеність існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, відомості про особу підозрюваного, який раніше не судимий, відсутність стійких соціальних зв`язків, відсутність постійного джерела прибутку, суть та характер, а особливо латентність кримінального правопорушення та конспіративної поведінки учасників групи, вагомість доказів, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування доведено недостатність застосування до підозрюваного на початковому етапі інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вище вказаних ризиків.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не позбавляє права підозрюваного або ж його захисника порушувати питання про зміну обраного йому запобіжного заходу за умови надання відповідних аргументів чи доказів, які не були враховані судом при прийнятті рішення.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного (його роль, функцію), інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи вище наведені обставини та характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вважаю за необхідне визначити йому заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

V. Межі строку дії запобіжного заходу

13. Враховуючи те, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307КК України, яким в даному випадку є 21.03.2024 року (п.4 ч.3 ст.219 КПК України), слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20.05.2024 року (в межах строку досудового розслідування).

Керуючись ст.ст.131,176-179,193,194,309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000090 від 13.04.2023 року задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20.05.2024 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 60 (шістдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: одержувач ТУ ДСА в Чернігівській області, UA0005960, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, банк одержувач ГУДКС України в Чернігівській області, код 26295412 , призначення платежу - застава.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у визначеному розмірі до закінчення строку дії цієї ухвали.

У разі внесення застави у визначеному цією ухвалою розмірі вважається, що до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та у такому випадку покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту в якому ОСОБА_4 проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду(залежно від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з особами ( ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з іншими свідками та підозрюваними у кримінальному провадженні);

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-прибувати до старшого слідчого відділу слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 або до інших слідчих, які входять до складу групи слідчих кримінального провадження, кожного першого понеділка місяця о 11:00 годині.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави до 20.05.2024 року включно.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

Контроль за виконанням покладених на підозрюваного обов`язків покласти на слідчих у кримінальному провадженні № 0000090 від 13.04.2023 р.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1