УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , поданої відносно ОСОБА_4 , на незаконне затримання в порядку ст. 206 КПК України,

установив:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла (вхід. № 56279) скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , поданої відносно ОСОБА_4 , на незаконне затримання останнього, в порядку ст. 206 КПК України.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12.06.2024 визначено слідчим суддею ОСОБА_1 13.06.2024 скаргу передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Частиною 2 статті 206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення свободи особи.

Отже, законодавець визначає, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності правових підстав для такого позбавлення.

Як встановлено слідчим суддею з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 16.04.2024 у справі № 760/8607/24 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 , без визначення розміру застави на 60 днів. Строк дії ухвали по 14.06.2024 включно.

Отже, за результатами вивчення скарги, поданої в порядку ст. 206 КПК України, на незаконне утримання останнього під вартою, слідчим суддею не отримано відомостей, які б створювали обґрунтовану підозру про те, що останній утримується під вартою за відсутності правових підстав для позбавлення свободи особи.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки на цей час ОСОБА_4 на законних підставах утримується під вартою, підстав для доставки його до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи та відповідно для задоволення скарги не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , поданої відносно ОСОБА_4 , на незаконне затримання в порядку ст. 206 КПК України, залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 26, 206, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , поданої відносно ОСОБА_4 , на незаконне затримання в порядку ст. 206 КПК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5