Кримінальне провадження № 194/1651/23
Номер провадження 1-кп/194/61/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.09.2023 року за № 0000358 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-21.04.2022 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.190 КК України до 1 року 8 місяців обмеження волі. На підставі ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , достовірно знаючи що на території України з 05:30 год. 24.02.2022 року введений воєнний стан, 13.09.2023 року в період часу з 15:30 год. до 17:00 год., маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, знаходячись в якості гостя у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що ОСОБА_5 , знаходиться в іншій частині кімнати та усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись у зальній кімнаті, побачив на поверхні комп`ютерного столу, коричневого кольору, мобільний телефон марки Honor 8X, модель JSN-L21, 64 GB, червоного кольору, що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і його дії залишаються таємними, ОСОБА_3 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, діючи таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, викрав майно, а саме мобільний телефон марки Honor 8X, модель JSN-L21, 64 GB, червоного кольору вартість якого складає 2700,00 гривень. Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 , спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 2700,00 гривень. З викраденим майном ОСОБА_3 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим довів кримінальне правопорушення, направлене на таємне викрадення чужого майна, до кінця. Таким чином своїми умисними та протиправними діями, ОСОБА_3 , спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 2700,00 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе визнав повністю, та пояснив, що дійсно вчинив крадіжку. Також пояснив, що пішов в гості до потерпілого де при розпиванні спиртних напоїв викрав телефон та пішов з ним. Це сталось 13.09.2023 року, приблизно після 15-30 год., коли він прийшов в гості до ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , де мобільний телефон «Honor» лежав на столі. Мобільний телефон був вилучений у нього. У вчиненому розкаюється, допомагав працівникам у розкритті правопорушення, з сумою викраденого згоден.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на допиті свідка та потерпілого, суд обмежив дослідження доказів: допитом обвинуваченого, довідкою про вартість експертизи, висновком експертизи, протоколами проведених слідчих дій, дослідженням речових доказів, та даних, які характеризують його особу обвинуваченого.

Винність обвинуваченого в скоєнні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження та підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.

З протоколу огляду предмету від 29.09.2023 року та фото таблиці до нього, вбачається, що було оглянуто мобільний телефон марки «Honor», який добровільно надав до огляду ОСОБА_7 . В ході огляду вказаний мобільний телефон був вилучений до ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Згідно заяви ОСОБА_7 від 29.09.2023 року, останній просить долучити до матеріалів кримінального провадження мобільний телефон «Honor», який він придбав у ОСОБА_3 14.09.2023 року.

Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 05.10.2023 року та фото таблиці до нього, ОСОБА_6 впізнає мобільний телефон Honor 8X, модель JSN-L21, 64 GB, червоного кольору.

Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 05.10.2023 року та фото таблиці до нього, ОСОБА_5 впізнає мобільний телефон Honor 8X, модель JSN-L21, 64 GB, червоного кольору, який 13.09.2023 року було викрадено з приміщення квартири по АДРЕСА_3 .

Згідно заяви ОСОБА_5 , остання надає дозвіл на проведення слідчого експерименту за місцем свого мешкання: АДРЕСА_3 .

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 07.10.2023 року, за участі ОСОБА_5 , остання зазначає, що 13.09.2023 року вона знаходилась вдома за адресою: АДРЕСА_3 . Мобільний телефон Honor 8X, червоного кольору лежав на столі в зальній кімнаті. Коли ОСОБА_5 почала робити зарядку, ОСОБА_3 почав проходити повз неї та виходити з квартири. Потім вона помітила, що на комп`ютерному столі відсутній мобільний телефон Honor 8X, червоного кольору, однак ОСОБА_3 вже не було. Коли він повернувся, то зазначив, що телефон він не брав.

Згідно заяви ОСОБА_5 , остання надає дозвіл на проведення слідчого експерименту за місцем свого мешкання: АДРЕСА_3 .

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 17.10.2023 року, за участі ОСОБА_3 , останній зазначає, що 13.09.2023 року він прийшов до знайомого за адресою: АДРЕСА_3 . Двері відкрила його співмешканка ОСОБА_5 . В подальшому він пройшов до приміщення квартири, у зальній кімнаті сів на постіль поруч зі столом, а ОСОБА_5 сіла на диван. Піднімаючись з стільця, він побачив на комп`ютерному столі мобільний телефон, та взяв його, поклавши у ліву кишеню штанів, та вийшов з приміщення квартири. 14.09.2023 року він продав мобільний телефон знайомому ОСОБА_8 за 2500 грн.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 09.10.2023 року №СЕ-19/104-23/35397-ТВ, ринкова вартість мобільного телефону Honor 8X, модель JSN-L21, 64 GB, ОЗП 4 GB, imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 , червоного кольору, який було придбано в ломбарді м. Тернівка в липні 2020 року за 1500 грн., на момент вчинення злочину, а саме 13.09.2023 року могла складати 2700 грн.

Постановою від 29.09.2023 року слідчим СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 в кримінальному провадженні № 0000358 мобільний телефон Honor 8X, модель JSN-L21, imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 , червоного кольору, який було поміщено до спец пакету PSP 1054185, визнано речовим доказом та передано на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 .

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд визнає їх достатніми, допустимими, та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєному кримінальному правопорушенні.

Даючи юридичну оцінку діям ОСОБА_3 , суд вважає, що обвинувачений винний у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, та його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, а також особи обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, наявності обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, обставин скоєння кримінального правопорушення та відношення до скоєного, думки потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, просив суд призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, суд вважає, що для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, але не в максимальній межі.

Призначене судом покарання в межах санкції статті обвинувачення з реальним його відбуванням є законним, справедливим, та воно сприятиме перевихованню винного та попередженню вчинення ним нових правопорушень. А тому підстави для застосування щодо обвинуваченого положень ст. 75 КК України відсутні.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_3 за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21.04.2022 року було призначено покарання за ч.1 ст.190 КК України у вигляді 1 року 8 місяців обмеження волі. На підставі ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно пп. "б" п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

У випадку вчинення кримінального правопорушення під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком.

Таким чином, звільнення від покарання з випробуванням є лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового кримінального правопорушення під час іспитового строку.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками суду касаційної інстанції, яка викладена у постанові Першої судової палати ККС ВС від 14.09.2021 по справі № 127/25037/17.

В разі вчинення особою нового кримінального правопорушення в період іспитового строку, остаточне покарання має бути призначено за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, при цьому випробування за попереднім вироком у будь-якому разі підлягає скасуванню, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 75, ч. 3 ст. 78 КК України вчинення протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення є підставою для направлення засудженого для реального відбування призначеного покарання.

Виходячи із цих положень Закону, а також зі змісту ч. 3 ст.78ККУкраїни та роз`яснень, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочин, це слід розцінювати як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначити покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

Отже, оскільки кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 скоїв після постановлення відносно нього вироку Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21.04.2022 року, остаточне покарання йому слід призначити на підставі ч.1 ст.71, 72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21.04.2022 року, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Запобіжні заходи не обирались.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 122 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21.04.2022 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 (п`яти) років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи, оформлену висновком експерта від 09.10.2023 року №СЕ-19/104-23/35397-ТВ, у розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 00 коп. на користь держави;

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

-мобільний телефон Honor 8X, модель JSN-L21, imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 , червоного кольору, який було поміщено до спец пакету PSP 1054185, який передано на зберігання під зберігальну розписку від 05.11.2023 року потерпілому ОСОБА_6 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1