Справа № 461/3622/24
Провадження № 1-кс/461/3974/24
УХВАЛА

04.07.2024 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна,-

в с т а н о в и в :

01.07.2024 до Галицького районного суду м. Львова надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 , в якому просить скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 10.05.2024, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , а саме: 1) аркуш формату А4 із написами тексту від руки та двома відтисками мастичної печатки «Християнський благодійний фонд «Покров» № НОМЕР_1 ; 2) звернення «благодійної організації благодійний фонд « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до Харківської обласної військової адміністрації від 22.01.2024 на 4 арк. із додатками копій паспортів на 7 арк.; 3) звернення «Благодійної організації Благодійний фонд «Гефест» до Харківської обласної військової адміністрації від 22.01.2024 на 5 арк.; 4) копію документа на польській мові стосовно фонду «Гефест» на 4 арк.; 5) фрагмент паперу із копією проекту печатки фонду «Гефест».

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що у провадженні слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СУ ГУ НП у Львівській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000040 від 06.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України. 10.05.2024 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова накладено арешт на вищезазначене тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 . Власник зазначеного майна ОСОБА_7 , а також його представник -адвокат ОСОБА_3 не приймали участь при розгляді питання про арешт майна. Вважає, що ухвала слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 10.05.2024 по справі 461/3492/24 про накладення арешту на майно прийнята за відсутності підстав для накладення арешту та з грубим порушенням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт. Крім того, вважає, що в подальшому застосуванні арешту майна у даному кримінальному провадженні відпала потреба. Зі змісту клопотання прокурора про арешт майна вбачається, що необхідність такого арешту була обумовлена визнанням вищезазначеного майна речовими доказами з метою забезпечення кримінального провадження, зокрема, необхідністю його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих дій. Однак сам факт формального набуття згідно постанови слідчого процесуального статусу речових доказів, яким є вилучене майно не свідчить про відповідність вказаного майна визначеним ст.98 КПК України критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та не є безумовною підставою для арешту цього майна. Зазначає, що як у клопотанні прокурора, так і в ухвалі слідчого судді відсутні будь-які дані, що свідчили б про належність арештованого майна до знарядь вчинення кримінального правопорушення, або що таке зберегло на собі його сліди, як і відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Просить врахувати, що власник майна ОСОБА_6 на час подання клопотання не набув статусу підозрюваного. У зв`язку з наведеним, просить клопотання задоволити.

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції) клопотання підтримав в повному обсязі з підстав у такому наведених.

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання заперечили частково, зокрема, не заперечили щодо скасування арешту на майно в частині користування.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що таке підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 від 06.02.2024, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

30.04.2024 старшим слідчим СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова в період часу з 18:30 год. по 20:02 год. проведено обшук за адресою проживання учасника БО «Благодійний Фонд «Гефест» ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено: 1) аркуш формату А4 із написами тексту від руки та двома відтисками мастичної печатки «Християнський благодійний фонд «Покров» № НОМЕР_1 ; 2) звернення «благодійної організації благодійний фонд « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до Харківської обласної військової адміністрації від 22.01.2024 на 4 арк. із додатками копій паспортів на 7 арк.; 3) звернення «Благодійної організації Благодійний фонд «Гефест» до Харківської обласної військової адміністрації від 22.01.2024 на 5 арк.; 4) копію документа на польській мові стосовно фонду «Гефест» на 4 арк.; 5) фрагмент паперу із копією проекту печатки фонду « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

01.05.2024 постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Львівські області ОСОБА_5 виявлені та вилучені 30.04.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , речі та документи визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10.05.2024 у справі №461/3492/24, провадження №1-кс/461/2838/24, накладено арешт на майно, яке було вилучено 30.04.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: аркуш формату А4 із написами тексту від руки та двома відтисками мастичної печатки «Християнський благодійний фонд «Покров» № НОМЕР_1 , звернення «благодійної організації благодійний фонд « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до Харківської обласної військової адміністрації від 22.01.2024 на 4 арк. із додатками копій паспортів на 7 арк., звернення «Благодійної організації Благодійний фонд «Гефест» до Харківської обласної військової адміністрації від 22.01.2024 на 5 арк., копія документа на польській мові стосовно фонду «Гефест» на 4 арк., фрагмент паперу із копією проекту печатки фонду « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які належать ОСОБА_6 .

Як вбачається із вказаної ухвали, метою накладення арешту на вищевказане майно є те, що таке майно відповідає критеріям, наведеним у ст.98 КПК України, а саме таке може містити інформацію щодо обставин вчинення злочину, які мають значення для цього кримінального провадження, і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування, а також необхідне для проведення експертиз.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або був вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що арешт був накладений 10.05.2024, а відтак, вже пройшов достатній час для проведення необхідних слідчих дій з арештованим майном.

При вирішенні клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя також враховує, що представнику Благодійної організації «Благодійний фонд «ГЕФЕСТ» ОСОБА_6 підозри в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 від 06.02.2024, не оголошено.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Згідно з практикою Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСі проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. the United Kingdom від 24.10.1986, серія А, №108. п.52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Доказів, які б спростовували доводи клопотання заявника та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з забороною користування, слідчому судді не надано.

При цьому слідчий суддя враховує, що положеннями ст.100 КПК України передбачена можливість передання на відповідальне зберігання речових доказів власнику, тому вбачається можливим в подальшому застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, скасувати накладений на нього арешт в частині заборони користування даним майном та передати це майно його власнику на відповідальне зберігання.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що обставини, які були враховані при накладені арешту на майно, на даний час частково перестали існувати, а тому слід скасувати арешт на майно, зазначене в клопотанні, в частині заборони користування.

Разом з тим, беручи до уваги, що у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 від 06.02.2024, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, триває досудове розслідування, а вказані у клопотанні речі та документи визнані речовими доказами, тому питання щодо скасування арешту майна може бути вирішене слідчим при постановленні на досудовому слідстві постанови про закриття кримінального провадження або суддею під час судового розгляду при ухваленні вироку по справі, а тому клопотання про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню, в частині скасування заборони користування мобільним телефоном.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження щодо заборони розпорядження майном є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Слідчий суддя зазначає, що згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 23 січня 2024 року (справа №569/19829/21), ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або про відмову у такому скасуванні призводить до таких же правових наслідків, як і ухвала про арешт майна або відмову в арешті майна, тому положення пункту 9 частини 1 статті 309 у їх взаємозв`язку зі статтями 170, 173, 174 КПК передбачають право на апеляційне оскарження не лише ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, а також і ухвали про скасування або про відмову у скасуванні арешту майна.

Керуючись ст.ст.2, 7, 98, 100, 131, 132, 170-174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт на майно в частині заборони користування, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10.05.2024, а саме: аркуш формату А4 із написами тексту від руки та двома відтисками мастичної печатки «Християнський благодійний фонд «Покров» № НОМЕР_1 ; звернення «благодійної організації благодійний фонд « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до Харківської обласної військової адміністрації від 22.01.2024 на 4 арк. із додатками копій паспортів на 7 арк.; звернення «Благодійної організації Благодійний фонд «Гефест» до Харківської обласної військової адміністрації від 22.01.2024 на 5 арк.; копію документа на польській мові стосовно фонду «Гефест» на 4 арк.; фрагмент паперу із копією проекту печатки фонду «Гефест», - та передати вказані речі та документи на відповідальне зберігання ОСОБА_6 .

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали складений 05.07.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1