Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

13 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали cудового провадження щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,

громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Києва

від 4 листопада 2020 року,

за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 6 вересня 2023 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06.09.2023 задоволено подання в.о. начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у місті Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання про звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що згідно з ч.2 ст.165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання. Недотримання цих умов вказує на порушення засудженим вимог ст.75 КК України і не дає підстав для звільнення від призначеного покарання навіть у разі закінчення визначеного судом іспитового строку.

З особової справи ОСОБА_6 вбачається, що він на виклики Шевченківського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у місті Києві та Київській області не з`явився, у зв`язку з чим оголошувався його розшук. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08.07.2022 у задоволенні аналогічного подання уповноваженого органу з питань пробації було відмовлено і після повернення справи вжито додаткових заходів для встановлення місцезнаходження засудженого. З огляду на викладене прокурор стверджує, що ОСОБА_6 не виконав обов`язки, покладені на нього вироком суду, а тому висновки в ухвалі суду про звільнення його від відбування покарання не відповідають фактичним обставинам провадження.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; доводи засудженого, який повідомив, що не був обізнаний про покладені на нього обов`язки, і в той час, коли викликався до органу пробації, проживав у м. Харкові; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Задовольняючи подання уповноваженого органу з питань пробації, суд виходив з того, що іспитовий строк закінчився 04.11.2020, протягом іспитового строку ОСОБА_6 не вчинив нового кримінального правопорушення і до адміністративної відповідальності не притягувався. Також суд дійшов висновку, що фактів умисного невиконання засудженим обов`язків, покладених на нього вироком суду, не доведено, оскільки ОСОБА_6 не був ознайомлений з порядком та умовами перебування на обліку та обов`язками, покладеними на нього вироком суду.

З такими висновками колегія суддів погоджується і доводи апеляційної скарги прокурора їх не спростовують.

Як встановив суд, вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 04.11.2020 ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, за сукупністю яких йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік і на нього покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

На неодноразові виклики, надіслані на адресу місця реєстрації та проживання засудженого, він до органу пробації не з`явився. Виходом інспектора за вказаною адресою було встановлено, що у квартирі ніхто не проживає, першочерговими розшуковими діями та оголошенням ОСОБА_6 у загальнодержавний розшук місце його проживання встановлено не було.

Згідно з ч.3 ст.165 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Згідно з ч.1 ст.78 КК України, яка узгоджується з приписами ч.2 ст.165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

У той же час, за приписами ч.1 ст.164 КВК України уповноважений орган з питань пробації, серед іншого, веде облік засуджених протягом іспитового строку, роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом, організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме, звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме, тощо.

Обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_6 кримінальних проступків розглядався у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, і відомості про отримання засудженим копії вироку, що б давало підстави вважати, що він обізнаний з покладеними на нього обов`язками, відсутні. Не було йому роз`яснено порядок виконання обов`язків і органом пробації.

А тому висновки суду першої інстанції, який з урахуванням подальшої поведінки засудженого, який протягом іспитового строку протиправних діянь не вчинював, дійшов переконання, що не доведено фактів умисного невиконання засудженим обов`язків, покладених на нього судом, а також дій, які б свідчили про його небажання стати на шлях виправлення, є правильними.

Отже, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, і підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 6 вересня 2023 року, якою задоволено подання в.о. начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у місті Києві та Київській області і ОСОБА_6 звільнено від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 4 листопада 2020 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3