Справа № 163/478/24
Провадження № 1-кп/163/95/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Ковельського району Волинської області кримінальне провадження №0000002 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, що проживає по АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, вищої освіти, одруженого, фізичної-особи підприємця, раніше несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 06.01.2024, близько 08 год 00 хв, під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в пункті пропуску для залізничного сполучення «Ягодин», що в АДРЕСА_3 , усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, будучи особою призовного віку, яка не має права перетину державного кордону України під час дії запровадженого воєнного стану, з метою незаконного перетину державного кордону України, в порушення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, як підставу для перетину надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблені документи, а саме тимчасове посвідчення військовозобов?язаного № НОМЕР_1 від 10.03.2022 на ім?я ОСОБА_4 , форма якого встановлена наказом Міністерства оборони України №610 від 21.11.2017, з недостовірними відомостями про визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, завіреного відтисками печаток « ІНФОРМАЦІЯ_2 », код НОМЕР_2», з підробленим підписом військового комісара вказаної установи, довідку військово-лікарської комісії №209/1917 від 10.03.2022 на ім`я ОСОБА_4 , форма встановлена наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008, з недостовірними відомостями про визнання його непридатним до військової служби, завірену відтиском печатки « ІНФОРМАЦІЯ_2 », код НОМЕР_2 », з підробленими підписами голови та секретаря ВЛК, які ІНФОРМАЦІЯ_3 не видавались та не посвідчувались, чим використав завідомо підроблені документи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України визнав повністю. Зазначив, що дійсно мав намір перетнути державний кордон України, подавши до паспортного контролю підроблені документи, які він самостійно виготовив.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.358 КК України доведена наданими в судовому засіданні стороною обвинувачення доказами, із дослідження та аналізу яких встановлено таке.

Згідно внесених 06.01.2024 відомостей в ЄРДР за ознаками ч.4 ст.358 КК України ОСОБА_4 близько 08:38 години 06.01.2024 під час проходження прикордонного контролю в залізничному пункті пропуску «Ягодин» в с.Римачі Ковельського району Волинської обл. пред`явив працівникам прикордонної служби документи з ознаками підробки.

Під час проходження прикордонного контролю встановлено ознаки підробки поданих ОСОБА_4 тимчасового посвідчення військовозобов?язаного та довідки військово-лікарської комісії.

Відповідно до висновку за результатами здійснення поглибленої перевірки документів від 06.01.2024 надані ОСОБА_4 до прикордонного контролю тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідка військово-лікарської комісії не відповідають встановленому зразку, товщина ліній та розмір літер, цифр не відповідають оригіналу, підпис начальника військового комісаріату не відповідає дійсності.

Зазначене слугувало підставою для повідомлення працівником прикордонної служби на службу « НОМЕР_3 » та виїзду на місце події слідчо-оперативної групи, що підтверджується рапортом старшого інспектора - чергового чергової частини ВП № 1 ( АДРЕСА_4 від 06.01.2024.

З протоколу огляду місця події від 06.01.2024 встановлено, що на столі службового приміщення першого поверху Волинського прикордонного загону в МЗПП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » виявлено і вилучено: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_4 від 10 березня 2022 року, видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; довідку військово-лікарської комісії № 209/1917 від 10 березня 2022 року, видану на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наданою ІНФОРМАЦІЯ_5 інформацією від 09.01.2024 за № 3021 стверджено, що ОСОБА_4 , на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 не перебуває та зазначені вище тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідка військової-лікарської комісії на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 не видавались.

Відповідно до висновку експерта Волинського НДЕКЦ від 11.01.2024 № СЕ-19/103-24/351-ДД відбитки гербових печаток та штампів у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_4 від 10 березня 2022 року та довідці ВЛК № 209/1917 від 10 березня 2022 року нанесені контактним способом з використанням кліше печатки та кліше штампів, а наявні у них підписи виконані рукописним способом з використанням кулькових пишучих приладів пастою синього кольору.

Згідно із висновком експерта цієї ж експертної установи від 28.02.2024 № СЕ-19/103-24/2718-ДД відбитки гербової печатки « ІНФОРМАЦІЯ_8 » у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_4 від 10 березня 2022 року та ВЛК № 209/1917 від 10 березня 2022 року нанесені не гербовою печаткою ІНФОРМАЦІЯ_9 , експериментальні відбитки якої були надані на дослідження в якості порівняльного матеріалу; відбитки прямокутного штампу «ВЗЯТО на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_10» та ЗНЯТО з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_10 » нанемені не штампом ІНФОРМАЦІЯ_9 , експериментальні відбитки якого були надані на дослідження в якості порівняльного матеріалу.

Обізнаність ОСОБА_4 про підробку указаних документів та свідоме, умисне їх використання 06.01.2024 під час проходження прикордонного контролю вочевидь доводиться тим, що на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 він не перебуває, а відтак зазначена установа не могла видавати стосовно нього такі документи.

Отже, вищенаведеними доказами у своїй сукупності та взаємозв`язку достатньо і обґрунтовано доводиться винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у використанні завідомо підроблених документів, тобто у вчиненні передбаченого ч.4 ст.358 КК України кримінального правопорушення.

Крім цього, за обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він у березні 2022 року, точного часу та дати досудовим слідством не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , будучи особою призовного віку, яка підлягає мобілізації, та не має права перетину державного кордону України під час дії запровадженого воєнного стану, переслідуючи мету виїзду за межі території України, в порушення вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, діючи умисно, використовуючи соціальні мережі Інтернет, знайшов оголошення про виготовлення документів, які надають право безперешкодного перетину державного кордону України для виїзду за межі України після чого під час листування у мобільному додатку «Телеграм» вступив у змову із невстановленою досудовим розслідуванням особою, з якою домовився про виготовлення на своє ім`я документів, які надають право безперешкодного перетину державного кордону України для виїзду за межі України, зокрема, тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, форма якого встановлена наказом Міністерства оборони України №610 від 21 листопада 2017 року та довідки військово-лікарської комісії, форма якої встановлена наказом Міністерства оборони України № 402 від 14 серпня 2008 року.

В подальшому, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, розуміючи, що вказані документи будуть підробленими, діючи за попередньою змовою в групі осіб з невстановленою досудовим розслідуванням особою, вчинив пособництво у вчиненні злочину, а саме надав невстановленій досудовим розслідуванням особі свої персональні дані, власну фотокартку, шляхом надсилання через додаток «Телеграм» для подальшого використання під час виготовлення підроблених документів.

В подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою, використовуючи анкетні дані ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за допомогою комп`ютерної техніки, умисно виготовила підроблене тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 10.03.2022 (форма якого встановлена наказом Міністерства оборони України №610 від 21.1.2017) на ім`я ОСОБА_4 , в яке вклеїла фотокартку останнього та внесла недостовірні відомості про те, що він непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, яке завірила відтисками печаток « ІНФОРМАЦІЯ_2 », код НОМЕР_2», підробивши підпис військового комісара вказаної установи.

Крім того, виготовила підроблену довідку військово-лікарської комісії №209/1917 від 10.03.2022 (форма встановлена наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008) на ім`я ОСОБА_4 , в яке внесла недостовірні, відомості про те, що він непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, яку завірила відтиском печатки « ІНФОРМАЦІЯ_2 », код НОМЕР_2», підробивши підписи голови та секретаря ВЛК. В подальшому, переслала вищевказані підроблені документи ОСОБА_4 , які у березні 2022 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, останній отримав у відділенні № НОМЕР_5 ТОВ «Нова пошта», що по вул. Велика Васильківська, 143/2 у м. Київ, після чого здійснив розрахунок за виготовлення вищевказаних підроблених документів готівкою у сумі 30 000 гривень.

Вищевказані дії надали ОСОБА_4 право на використання документів, як офіційних, тобто таких, що мають усі необхідні реквізити та юридично значущий характер, та дають особі, котра є особою призовного віку та не має права перетину державного кордону України під час дії воєнного стану, здійснити незаконний перетин державного кордону України на виїзд з України

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України як пособництво, тобто надання засобів вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками, у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується підприємством, яке має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем та іншою особою, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

В цій частині обвинувачення суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_4 за пред`явленим обвинуваченням, за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України вину категорично заперечив. Показав, що підроблені документи виготовив особисто. Суперечливі показання, що були ним надані під час досудового розслідування пояснив тим, що це зі слів слідчої мало б пришвидшити розгляд його справи на підставі угоди про визнання винуватості.

Частина 3 ст.358 КК України передбачає кримінальну відповідальність, в тому числі, за підроблення офіційного документа, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст.26 КК України співучастю у кримінальному правопорушенні є умисна спільна участь декількох суб`єктів кримінального правопорушення у вчиненні умисного кримінального правопорушення.

Частинами 2 та 5 ст.27 КК України визначено, що виконавцем (співвиконавцем) є особа, яка у співучасті з іншими суб`єктами кримінального правопорушення безпосередньо чи шляхом використання інших осіб, що відповідно до закону не підлягають кримінальній відповідальності за скоєне, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене цим Кодексом. Пособником є особа, яка порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, а також особа, яка заздалегідь обіцяла переховати особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, знаряддя чи засоби вчинення кримінального правопорушення, сліди кримінального правопорушення чи предмети, здобуті кримінально протиправним шляхом, придбати чи збути такі предмети або іншим чином сприяти приховуванню кримінального правопорушення.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.28 КК України кримінальне правопорушення визнається таким, що вчинене групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два або більше) виконавців без попередньої змови між собою. Кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

Відповідно до ст. 17 КПК особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 17 КПК усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

За обставинами справи достовірно і безсумнівно встановлено, що ОСОБА_4 використав підроблені документи, надавши їх працівникам Державної прикордонної служби України в залізничному пункті пропуску під час виїзду з України, і його дії в цій частині правильно кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України.

Вказані ж в обвинувальному акті обставини щодо виготовлення підроблених документів за попередньою змовою групою осіб жодними доказами не доведені.

У цьому кримінальному провадженні відомості за ознаками ч.4 ст.358 КК України в ЄРДР внесені 06.01.2024 на підставі повідомлення працівника прикордонної служби, а за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України - 30.01.2024 на підставі рапорту начальника дізнання СД ВП № 1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 30.01.2024.

Із рапорту дізнавача вбачається, що його зміст є ідентичним змісту обвинувального акту за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України, при цьому будь-яких посилань на джерела такої інформації, які б в розумінні ст.84 КПК України могли слугувати доказом у кримінальному провадженні, цей рапорт не містить.

Жодних доказів, які б підтверджували пособництво обвинуваченого у підробленні офіційних документів та вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб сторона обвинувачення суду не надала.

Навпаки сторона обвинувачення під час дізнання і досудового розслідування достеменно установила, що в телефоні ОСОБА_4 була відсутня будь-яка інформація, яка б підтверджувала певну походження, надходження підроблених тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та довідки військово-лікарської комісії, а також переписку щодо виготовлення цих документів.

Так за протоколом огляду місця події від 06.01.2024 за добровільною згодою ОСОБА_4 на огляд його мобільного телефону, був також оглянутий його телефон марки «Самсунг», де в додатках «Вайбер», «Ватсап», «Телеграм», «Нова Пошта» була відсутня будь-яка інформації щодо походження, надходження підроблених тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та довідки військово-лікарської комісії, а також переписку щодо виготовлення цих документів.

Окрім того, на підставі ухвали слідчого судді Любомльського районного суду від 29.01.2024 був здійснений тимчасовий доступ до документів (в тому числі електронних), які перебувають у володінні ТОВ «Нова Пошта» (Столичне шосе, будинок 103, корпус 1, поверх 9, м. Київ, 03026, ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), на предмет отримання інформації про надсилання посилок через відділення « Нова пошта » за прізвищем ОСОБА_4 (м.т. НОМЕР_7 ), за результатом чого було здобуто, що такої інформації немає.

Незважаючи на це, всупереч установлених стороною обвинувачення обставин, в обвинувальному акті вміняється ОСОБА_4 фактичні обставини, які ж спростовані здобутою обвинуваченням інформацією, а саме здійснення останнім пособництва у підробці документів вчинених в групі осіб, які ніби то останній отримав у відділенні № НОМЕР_5 ТОВ «Нова пошта», що по АДРЕСА_5 , після чого здійснив розрахунок за виготовлення вищевказаних підроблених документів готівкою у сумі 30 000 гривень.

Пред`явлення обвинувачення за таких обставин є прямим порушенням вимог ст.ст. 2, ст. 290 ч.2 ст. 9 КПК України, в контексті повноти розслідування, його неупередженості та виявлення стороною обвинувачення обставин, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого.

Отже, за пред`явленим ОСОБА_4 обвинуваченням за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України не встановлювалась особа (особи), яка за версією обвинувачення виготовила підроблені документи, таких відомостей обвинуваченням не здобуто, а навпаки спростовано проведеними слідчими та розшуковими діями, а версія про самостійне підроблення таких документів ОСОБА_4 не розслідувалась.

В судовому засіданні, обвинувачений таке обвинувачення заперечив і показав, що підроблені документи виготовив особисто, і така інформація була відома слідству так як він повністю надав для огляду свій телефон для ретельного огляду. Також показав, що до цього факту вже двічі виїздив за кордон і повертався назад, оскільки, ніколи не мав за мету покинути Україну, а лише відвіз свою сім`ю в безпечне місце за кордон і час від часу провідував їх. Такі показання обвинуваченого підтверджені відмітками в паспорті останнього для виїзду за кордон. Вказав, що всіляко сприяє економічній відбудові України є підприємцем і має внутрішні зобов`язання перед батьками які не полишають Україну та перед працівниками, які теж залишились і працюють в нього.

У п. 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні, підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета його вчинення, а також види і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

За частиною 1 статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладений на слідчого та прокурора.

Отже суд виснуває, що, стороною обвинувачення належними, достатніми та допустимими доказами доведено наявність факту підробки пред`явлених ОСОБА_4 документів з метою перетину кордону, проте не надано жодного доказу на підтвердження участі останнього у складі групи осіб у пособництві виготовленні таких документів. Більш того, здобутими доказами спростовується обвинувачення, що ОСОБА_4 отримав підроблені документи у відділенні № НОМЕР_5 ТОВ «Нова пошта», що по АДРЕСА_5 , за 30 000 гривень.

В іншій частині формулювання обвинувачення «використовуючи соціальні мережі Інтернет, знайшов оголошення про виготовлення документів, які надають право безперешкодного перетину державного кордону України для виїзду за межі України після чого під час листування у мобільному додатку «Телеграм» вступив у змову із невстановленою досудовим розслідуванням особою, з якою домовився про виготовлення на своє ім`я документів, які надають право безперешкодного перетину державного кордону України для виїзду за межі України» вказує на те, що органу досудового розслідування не вдалось зібрати будь-яких реально існуючих доказів на підтвердження участі ОСОБА_4 у виготовленні підробленого документа у складі групи осіб. При цьому, здобутими доказами спростовується і таке обвинувачення, оскільки за протоколом огляду місця події і телефону такої переписки в мобільному додатку «Телеграм» слідчим не було встановлено.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях (ч.3 ст. 62 Конституції України).

Таким чином, висновки сторони обвинувачення є припущеннями, які не підтверджується матеріалами кримінального провадження, а навпаки спростовується дослідженим судом доказами.

Враховуючи вищевикладені обставини та маючи усі правові підстави для застосування ч.3 ст.337 КПК України, а саме на зміну кваліфікації дій обвинуваченого, що покращує його становище, через що в цій частині обвинувачення дії ОСОБА_4 належить перекваліфікувати з ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України на ч.1 ст.358 КК України.

Підроблення офіційних документів - тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та довідки ВЛК ОСОБА_4 з метою використання його підроблювачем знайшло своє підтвердження і в судовому засіданні під час надання показань обвинуваченим, які є послідовними та обґрунтованими.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, є підприємцем, підтримує економіку і робочі місця, використовував підроблені документи лише для відвідування сім`ї за кордоном і повертався, тобто не мав умислу покинути України і ухилитися зокрема від можливої мобілізації. До обставин, що пом`якшують покарання за ч.4 ст.358 КК України суд відносить щире каяття обвинуваченого та сприяння зокрема судовому розгляду справи.

Обтяжуючою є обставина вчинення кримінального правопорушення з використання умов воєнного стану.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах законів, за якими він притягується до кримінальної відповідальності, у вигляді штрафу із застосуванням за ст.70 КК України принципу повного складання призначених покарань.

Долю речових доказів належить вирішити згідно зі ст.100 КПК України.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати на проведення експертизи слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовано, клопотання про застосування такого заходу не заявлено і суд не вбачає підстав для його застосування з власної ініціативи.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом повного складання призначених покарань остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді штрафу в розмірі 1050 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17850 (сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень.

Долю речових доказів та документів визначити в такий спосіб:

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_4 від 10 березня 2022 року, видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити в матеріалах кримінальної справи, знявши накладений ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 09 січня 2024 року арешт;

- довідку військово-лікарської комісії № 209/1917 від 10 березня 2022 року, видану на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити в матеріалах кримінальної справи, знявши накладений ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 09 січня 2024 року арешт;

- інформацію про встановлення телефонних з`єднань з сім-картками оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» за номером НОМЕР_7 на оптичному носії інформації - диску, залишити в матеріалах кримінального провадження №0000002.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 8330,08 гривень процесуальних витрат на залучення експертів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1