Справа 556/3673/23
Номер провадження 1-кп/556/9/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2024 року.

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

потерпілих- ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Володимирець матеріали кримінального провадження №0000308 від 02.10.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, не військовозобов`язаного, не працює, не судимого,

За ч.1 ст.121, ч.1 ст. 115 КК України,-

в с т а н о в и в:

01 жовтня 2023 року, приблизно в 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вулиці поблизу приміщення буфету «Бодетаун», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, в ході словесного конфлікту із потерпілим ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, протиправно, умисно наніс останньому із значною силою один удар кулаком правої руки в область правого ока, внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми, контузії важкого ступеня, перелому кісток орбіти з випадінням ретробульбарної клітковини і тканин через кон`юнктивальну рану, ушкодження м`язів ока, вторинної розбіжної косоокості, контузії важкого ступеня, офтальмоплегії, гемофтальм правого ока, відкритої черепно-мозкової травми, перелому основи черепа через решітчасті кістки справа, забою головного мозку легкого ступеня, багатоуламкового перелому кісток носа, решіток, носової перетинки, багатоуламкового перелому передньої медіальної стінки та задньої стінок правої в/щелепної пазухи, гемосинусит справа, які у своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , приблизно о 21 годині 32 хвилини, 01 жовтня 2023 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вулиці поблизу приміщення буфету «Бодетаун у АДРЕСА_3 , діючи умисно, протиправно, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання наслідків у виді смерті іншої людини та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_8 три удари ножем, що тримав у правій руці, по тілу, а саме один удар ножем в ділянку грудей, один удар ножем в ділянку черевної порожнини та один удар ножем в ділянку лівого плеча потерпілого, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення задньої грудної стінки в підлопаточній ділянці зліва з пошкодженням лівої легені, лівобічний гемоторакс, проникаючого колото-різаної рани передньої черевної стінки зліва та колото- різаної рани нижньої третини лівого плеча по передньо-зовнішній поверхні, внаслідок чого від масивної крововтрати в лівій плевральній порожнині грудей ОСОБА_8 помер на місці події через декілька хвилин.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 115 КК України.

Свою вину у вчиненому злочині обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю і суду пояснив, що він детально не пам`ятає, з чого почався конфлікт, чому наніс тілесні ушкодження потерпілим, так як був у нетверезому стані. Підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті. Щиро розкаюється у вчиненому, просить вибачення у потерпілих. Готовий нести кримінальну відповідальність згідно закону, засуджує свою поведінку.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що покійний ОСОБА_8 - його рідний брат, він був інвалідом першої групи. 01.10.2023 ОСОБА_6 був у м. Рівне, тому про обставини події йому нічого не відомо. Зі слів односельчан, брата вбив ОСОБА_4 і нехай відповідає згідно закону.

Потерпілий ОСОБА_7 ствердив, що 01.10.2023, біля 21 год. він йшов від матері, по дорозі зайшов до місцевого бару, випив. Коли вийшов на вулицю, до нього підійшов ОСОБА_4 і безпричинно вдарив кулаком в область ока. Більше нічого не пам`ятає, отямився в м. Рівне, в лікарні. Перед тим з обвинуваченим були нормальні стосунки. Претензій до ОСОБА_4 не має, пробачає його.

Крім визнання своєї вини самим обвинуваченим, показів потерпілих, винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину стверджується також:

- Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000308 від 02.10.2023;

- Протоколом огляду місця події в АДРЕСА_3 від 02.0.2023, де було виявлено труп ОСОБА_8 та фототаблицями до протоколу огляду;

- Протоколом огляду місця події в АДРЕСА_1 від 02.10.2023, в ході якого виявлено мотоцикл, марки «Loncin»державний номерний знак НОМЕР_1 , на кермі якого було виявлено плями, ззовні схожі на кров; ніж типу «Метелик», та фототаблицями до протоколу огляду;

- Згідно Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість від 02.10.2023, ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння, (1,5%о);

- Протоколом огляду трупа ОСОБА_8 від 02.10.2023, та фототаблицями до протоколу огляду;

- Згідно Висновку експерта №67 від 20.11.2023, при судово-медичній експертизі трупа гр-на ОСОБА_8 виявлені травматичні зміни: проникаюче ножове поранення задньої грудної стінки /в підлопаточній ділянці зліва з пошкодженням лівої легені, лівобічний гематоракс, проникаюча колото-різана рана передньої черевної стінки зліва, колото-різана рана нижньої третини лівого плеча по передньо-зовнішній поверхні.

Поранення в підлопаточній ділянці зліва з пошкодженням лівої легені спричинене колюче-ріжучим знаряддям, прижиттєво, можливо, від удару ножем 01.10.2023, перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті і згідно п.2.1.3. Правил судово - медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, відноситься до розряду ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень як небезпечних для життя на момент спричинення; проникаюча колото-різана рана передньої черевної стінки виникла від дії колюче-ріжучого знаряддя, прижиттєво, можливо, від удару ножем 01.10.2023, відноситься до розряду ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень як небезпечних для життя на момент їх спричинення, але у причинному звязку з настанням смерті не перебуває;

Колото-різана рана лівого плеча виникла від дії колючо-ріжучого знаряддя, прижиттєво, можливо від удару ножем в термін та при обставинах вказаних в постанові, у причинному зв`язку з настанням смерті не перебуває і згідно п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, відноситься до розряду ЛЕГКИХ ТІЛЕСНИХ УШКОДЖЕНЬ З КОРОТКОЧАСНИМ РОЗЛАДОМ ЗДОРОВЯ.

Смерть ОСОБА_8 настала через декілька хвилин на місці виявлення трупа від масивної крововтрати /в лівій плевральній порожнині 2100мл. крові/ внаслідок проникаючого ножового поранення грудей з ушкодженням лівої легені. При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа гр-на ОСОБА_8 виявлено етиловий спирт в концентрації-2,98%о, що стосовно живих осіб може відповідати сильному алкогольному спянінню.

Колото-різана рана в ділянці лівого плеча могла виникнути при самообороні ОСОБА_8

- Як зазначено у Висновку експерта №98 від 20.11.2023, при судово-медичній експертизі у потерпілого ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: поєднана травма, контузія важкого ступеня, перелом кісток орбіти з випадінням ретробульбарної клітковини і тканин через кон`юнктивальну рану, ушкодження м`язів ока, вторинна розбіжна косоокість, контузія важкого ступеня, офтальмоплегія, гемофтальм правого ока, відкрита ЧМТ, перелом основи черепа через решітчасті кістки справа, забій головного мозку легкого ступеня, багатоуламковий перелом кісток носа, решіток, носової перетинки, багатоуламковий перелом передньої медіальної стінки та задньої стінок правої в/щелепної пазухи, гемосинусит справа. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо, внаслідок ударів руками при обставинах та в термін вказаних в постанові і які згідно п. 2.1.3. »Правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до розряду ТЯЖКИХ ТІЛЕСНИХ УШКОДЖЕНЬ як небезпечних для життя на момент їх заподіяння. Виникнення вказаних тілесних ушкоджень внаслідок самопадіння з висоти власного росту не характерно.

- Згідно Висновку судової біологічної експертизи №1100 від 13.10.2023, на представлених для дослідження фрагментах марлевого бинту (об`єкти №1,2) встановлено наявність крові людини. При серологічному дослідженні на вищевказаних речових доказах виявлений антиген Н (в об`єкті №1 ізогемаглютиніни не виявлені) ізосерологічної системи АВО. Характерний особам з групою О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В і в тому числі потерпілому ОСОБА_7 .. Даних про походження крові від ОСОБА_8 , ОСОБА_4 не отримано. На представлених для дослідження фрагментах марлевого бинту (об`єкти №3,4) встановлено наявність крові людини. При серологічному дослідженні на вищевказаних речових доказах виявлені антиген В і ОСОБА_9 та ізогемаглютинін анти-А ізосерологічної системи АВО. Характерні особам з групами В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н, О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В і в тому числі потерпілому ОСОБА_8 . В разі походження крові від двох або більше осіб антигени В і Н можуть походити за рахунок змішання крові ОСОБА_8 , ОСОБА_7 . Даних про походження крові від підозрюваного ОСОБА_4 не отримано.

- На представленому для дослідження фрагменті марлевого бинту (об`єкт №1) встановлено наявність крові людини. При серологічному дослідженні на вищевказаному речовому доказі виявлені антиген В і H ізосерологічної системи АВО. Характерні особам з групами В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н, О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В і в тому числі потерпілому ОСОБА_8 . В разі походження крові від двох або більше осіб антигени В і Н можуть походити за рахунок змішання крові ОСОБА_8 , ОСОБА_7 . Даних про походження крові від підозрюваного ОСОБА_4 не отримано. (Висновок експерта №1097 від 13.10.2023)

- На представленій для дослідження куртці (об`єкт №3) встановлено наявність крові людини. При серологічному дослідженні на вищевказаному речовому доказі виявлені антигени А, В,Н ізосерологічної системи АВО. Характерні особам з групами АВо, з супутнім антигеном Н, А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н, В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н, О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В і в тому числі підозрюваному ОСОБА_4 . В разі походження крові від двох або більше осіб антигени А, В, Н можуть походити за рахунок змішання крові підозрюваного ОСОБА_4 і потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . На штанах (об`єкт №1), куртці (об`єкт №2) наявність крові не встановлено. (Висновок експерта №1098 від 13.10.2023)

- Згідно Висновку судової токсикологічної експертизи №951 від 08.11.2023, при судово-токсикологічній експертизі крові ОСОБА_10 виявлено етиловий спирт, концентрація якого становить 1,08%о (промілє).

- Як зазначено у Висновку експерта №156-мк від 12.10.2023, на двох шкіряних клаптях з ділянок: передньої черевної стінки зліва та спини зліва від трупа гр. ОСОБА_8 виявлено по одній колото-різаній рані. Дані колото-різані рани виникли внаслідок двох травматичних дій плоским, одностороннє загостреним колюче-ріжучим травмуючим знаряддям на зразок клинка ножа.

- На двох шкіряних клаптях з ділянок: передньої черевної стінки зліва та спини зліва від трупа гр. ОСОБА_8 виявлені по одній колото-різаній рані. На тканині теніски та джемпера гр. ОСОБА_8 виявлено по два колото-різаних пошкодження розташованих: по одному у середніх третинах передів зліва та по одному у середніх третинах спинок зліва. Дані колото-різані пошкодження виникли внаслідок двох травматичних дій плоским, односторонне загостреним колюче-ріжучим травмуючим знаряддям на зразок клинка ножа та могли бути заподіяні клинком ножа представленого на експертизу так як він має відповідні конструктивні характеристики. (Висновок експерта №157/158-мк від 23.10.2023).

- Згідно Висновку експерта №1269 від 24.11.2023, на представленій для дослідження футболці (об`єкт №1), кофті (об`єкти №2-5) встановлено наявність крові людини. При серологічному дослідженні на вищевказаних речових доказах виявлені антигени В і Н (в об`єктах №1-5 ізогемаглютиніни не виявлені) ізосерологічної системи АВО. Характерні особам з групами В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н, О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В і в тому числі потерпілому ОСОБА_8 . Домішок крові від потерпілого ОСОБА_7 не виключається. Даних про походження крові від підозрюваного ОСОБА_4 не отримано.

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 03.10.2023, де ОСОБА_4 розповів і показав, як наносив удари ножем потерпілому ОСОБА_8 та як наніс удар кулаком правої руки в обличчя (область ока) потерпілому ОСОБА_7

- Згідно Висновку судово-психіатричної експертизи №285/23 від 13.11.2023, ОСОБА_4 , на період часу, що відноситься до кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, яким-небудь психічним захворюванням не страждав, виявляв ознаки Розладу психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, у нього відмічалися ознаки Гострої алкогольної інтоксикації. ОСОБА_11 на період часу, що відноситься до кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 на даний час яким-небудь психічним захворюванням не страждає, виявляє ознаки Розладу психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. На даний час утримання, але в умовах, що виключає вживання, що не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 за своїм психічним станом застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до вимог ст. 2 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

ЄСПЛ у справах «Зоріна та інші проти України» (рішення від 14 лютого 2019 року заява № 20295/07), «Мустафа Тунч і Фечіре Тунч проти Туреччини» від 14 квітня 2015 року заява № 24014/05, вказав, що після виникнення зобов`язання провести розслідування, дотримання процесуальних вимог за статтею 2 Конвенції оцінюється на підставі декількох основних критеріїв: належність слідчих дій, оперативність розслідування, залучення членів родини померлого та незалежність розслідування. Ці елементи є взаємопов`язаними і кожен з них окремо не може бути самоціллю.

На думку суду вищевказаних критеріїв ефективності було дотримано, повно, всебічно та об`єктивно досліджено всі фактичні обставини кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.121, ч.1 ст.115 КК України.

У рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, заява № 25, ЄСПЛ наголошує на необхідності дотримання стандарту доказування поза розумним сумнівом , який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту .

Верховний Суд неодноразово наголошував,що кваліфікація злочину - це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченомуКК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння (постанови Верховного Суду від04 лютого 2020 року у справі № 705/623/18, від 17 квітня 2019 року у справі№472/342/16-к, від 11 лютого 2021 року у справі № 462/3062/16-к).

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Ознаки суб`єктивної сторони вчинених злочинів та особливості психічного ставлення засудженого до вчинених діянь і їх наслідків встановлюються судами на підставі характеру вчиненого діяння та об`єктивно-предметних умов його вчинення, за встановленими судом фактичними обставинами вчинених злочинів, що закріплені належними і допустимими доказами, зібраними в порядку, передбаченому КПК, та оціненими відповідно до вимогст. 94 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Підсумовуючи вищенаведене, суд вважає, що зібрані стороною обвинувачення та безпосередньо досліджені судом докази, є належними, достовірними та допустимими і поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.115 КК України, і кваліфікація його дій за даними статтями є правильною.

Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Зокрема, під врахуванням особи винного слід розуміти врахування позитивних і негативних, соціальних, фізичних, психічних і правових елементів характеристики особи, що вчинила злочин, які мають кримінально-правове значення.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к)

Крім того, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. (правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №759/7784/15-к та від 18.09.2019 у справі №№ 166/1065/18.)

У матеріалах зазначеного судового провадження стосовно ОСОБА_4 наявні підтвердження того, що останній надав правдиві покази щодо усіх обставин вчинених ним кримінальних правопорушень. У обвинуваченого наявне розкаяння, про що свідчать його показання, надані в суді, які повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Також обвинувачений в судовому засіданні висловлював жаль з приводу вчиненого, осуд своєї поведінки, готовність нести покарання. Дії обвинуваченого на досудовому розслідуванні можуть вважатися активним сприянням розкриттю злочинів, так як під час досудового розслідування ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, сприяв розкриттю злочину - розповів про обставини вчинення злочину.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

У кримінальних провадженнях № 205/7091/16-к у постанові від 17 жовтня 2019 року, № 206/5073/15-к у постанові від 12 вересня 2018 року, Верховний Суд наголосив, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України» від 12 січня 2012 року), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При виборі обвинуваченому заходу примусу і порядку його відбування у відповідності до даної норми разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, суд враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, в тому числі, ст. ст. 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір такого заходу примусу та порядок його відбування, а також форму вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості та наслідків, що настали.

Відповідно до положень ст. 3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 А (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948р., кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність.

Згідно зі ст. 2 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка набрала чинності до України 11.09.1997р., право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання.

Положеннями ст.ст. 3,27 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно із ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких. Злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно із ч. 6 ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких. Об`єктом посягання являється здоров`я людини та наслідком вчинення якого є смерть одного потерпілого.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. (ст.65 КК України)

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України, є вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння. Наведене підтверджено Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість від 02.10.2023, та про що не заперечує і сам обвинувачений ОСОБА_4 .

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ст. 8 Конституції України).

У Рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину. Категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного (пп. 4.1 п. 4 Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Принцип рівності всіх громадян перед законом - конституційна гарантія правового статусу особи, що поширюється, зокрема, на призначення кримінального покарання. Притягнення особи, яка вчинила злочин, до кримінальної відповідальності не лише означає рівність усіх осіб перед законом, а й передбачає встановлення в законі єдиних засад застосування такої відповідальності (пп. 4.2 п. 4 Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Враховуючи вищенаведені обставини, вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого за вчинення злочинів, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, що згідно із ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжким, та його невідворотні наслідки у вигляді смерті людини, враховує наслідки і обставини вчинених злочинів, приймаючи до уваги велику ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, враховуючи що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, думку потерпілих (потерпілий ОСОБА_7 претензій до обвинуваченого не має, пробачив його). А також враховуючи відомості про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, характеризуючі дані, що позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, жінка онкохвора - інвалід 3 групи,; на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, раніше не судимий, вину визнав, щиро розкаюється, сприяв розкриттю злочину.

Приймаючи до уваги наслідки, які настали внаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 інкримінованого діяння, а саме смерть потерпілого ОСОБА_8 та нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , суд вважає, що для досягнення визначеної у ч.2 ст.50 КК України мети покарання, враховуючи сукупність вище вказаних обставин, приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства та призначення покарання у межах санкції ч.1 ст.121, ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 70 КК України.

Підстав для застосування ст.69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Суд вважає, що призначене покарання буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Із матеріалів справи вбачається, що 02 жовтня 2023 року ОСОБА_4 було затримано. (Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.10.2023).

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_4 слід зарахувати строк попереднього ув"язнення, з часу затримання по день набрання вироком законної сили включно.

Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 03.10.2023 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого неодноразово продовжувалася слідчим суддею та судом.

На день ухвалення вироку, суд вважає необхідним продовжити дію такого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, оскільки встановлені раніше ризики, що послужили підставою для обрання запобіжного заходу, продовжують зберігатися.

Окрім того, за приписами ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

У відповідності до ст. 174 КПК України, арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 03 жовтня 2023 року, необхідно скасувати.

Питання про речові докази, вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

У даному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Також з обвинуваченого слід стягнути витрати на залучення експертів, згідно ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст.124, 174, 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.121 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п"ять) років.

- за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) міяців.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання, за сукупністю кримінальних правопорушень: 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У строк відбуття покарання зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з часу затримання з 02 жовтня 2023 року по день набрання вироком законної сили включно, згідно ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення експертизи в розмірі 5477 (п`ять тисяч чотириста сімдесят сім) гривень 25 копійок.

Скасувати арешт накладений ухвалами слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 03.10.2023, а саме з: 4 змивів із поверхні асфальтобетонного покриття із нашаруванням речовини бурого кольору, схожої на кров, які упаковано в паперові конверти з №3,4,5,6 та опечатані; 4 змивів із поверхні асфальтобетонного покриття із нашаруванням речовини бурого кольору, схожої на кров, які упаковано в паперові конверти та опечатані; запальнички, чорного кольору; кепки чорного кольору, кепки синього кольору; складного металевого ножа типу «метелик»; змиву та контрольованого змиву речовини бурого кольору ззовні схожої на кров з керма мотоцикла марки «Loncin»державний номерний знак НОМЕР_1 та поміщений до паперового конверту «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ»; комуфльованого одягу зеленого кольору, а саме куртка та брюки.

Речові докази:

- 4 змиви із поверхні асфальтобетонного покриття із нашаруванням речовини бурого кольору, схожої на кров, які упаковано в паперові конверти з №3,4,5,6 та опечатані; 4 змиви із поверхні асфальтобетонного покриття із нашаруванням речовини бурого кольору, схожої на кров, які упаковано в паперові конверти та опечатані; запальничку чорного кольору, кепку чорного кольору, кепку синього кольору; складний металевий ніж типу «метелик», змив та контрольований змив речовини бурого кольору ззовні схожої на кров з керма мотоцикла марки «Loncin»державний номерний знак НОМЕР_1 та поміщений до паперового конверту «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ»; зрізи нігтьових пластин із правої та лівої рук, які упаковано до двох паперових конвертів НПУ СУ; змиви здійненні за допомогою бинта потожирової речовини із двох рук, які упаковано до двох паперових конвертів НПУ СУ; зрізи нігтьової пластини трупа ОСОБА_8 , які були поміщені до паперового конверту «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ»; футболку темно-синього кольору з речовиною бурого кольору ззовні схожої на кров, кофту чорного кольору, які були поміщені до картонної коробки та опечатано відтисками печатки «Для пакетів №216»; теніску та джемпер; зразок букального епітелію ОСОБА_4 - знищити.

- комуфльований одяг зеленого кольору, а саме куртку та брюки - повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Після проголошення, копію вироку невідкладно вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, потерпілим.

Суддя: ОСОБА_1