КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №753/3997/24Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3630/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000183, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 27 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дарницького районного суду міста Києва від 27 лютого 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 1 рік та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство).

За встановленими судом обставинами ОСОБА_7 30 січня 2024 року близько 22 год. 30 хв., грубо порушуючи громадський порядок, який супроводжувався особливою зухвалістю, діючи з метою пошкодження майна, а саме автомобіля марки: «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 ,який належить ОСОБА_10 , підійшовши до даного автомобіля, та наніс ножицями подряпини по кузову автомобіля, а також відірвав лівий двірник, чим завдав потерпілому матеріального збитку на суму 94692 грн. 38 коп.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 підійшов до автомобіля марки «Сhevroletlacetti», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_11 та наніс подряпини ножицями по кузову авто, та відірвав один двірник.

В поданій апеляційній скарзі заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 ,не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 є особою пенсійного віку і йому не може бути призначене покарання у виді обмеження волі. За таких обставин, відповідно до вимог ч.3 ст.61 КК України, суд першої інстанції неправомірно призначив останньому покарання у виді обмеження волі, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За результатами апеляційного перегляду просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.296 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

В решті вирок суду просить залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти апеляційних вимог прокурора, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.296 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вироком Дарницького районного суду міста Києва від 27 лютого 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 1 рік та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, яка досягла пенсійного віку

Частиною 3 статті 61 КК України визначено, що обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Отже, як вірно посилається прокурор у поданій апеляційній скарзі, законом не допускається призначення особам, що досягли пенсійного віку, покарання у виді обмеження волі. Таким чином, судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність щодо призначення ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі.

Діючи у відповідності до положень ст.65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного, наявність обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання, колегія суддів погоджується з апеляційними доводами прокурора про необхідність зміни вироку та призначення ОСОБА_7 по ч.1 ст.296 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Згідно положень п.1 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

У відповідності до ч.1 ст.409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок в частині призначеного обвинуваченому покарання.

З цих підстав апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Дарницького районного суду міста Києва від 27 лютого 2024 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання, змінити.

Пом`якшити ОСОБА_7 призначене по ч.1 ст.296 КК України покарання до штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4